94 
ligtvis clet- äldre Linnéanska namnet Aphaves 
bör användas. 
Emellertid bör i alla fall en tredje Sektion nrskiljas. • 
omfattande tvâ andina art er, som Lagerheim hänförde 
till sitt undersläkte Lachemïlld ocli betecknade med sek- 
tionsnamnet Fockella. Bâda utmärka sig gentemot ôf- 
riga Alchemillor genom den tot ala frânvaron af ytter- 
foder. Den ena arten är A. Mandoniana Wedd. Den 
andra ligger i Biksmuseets samlingar med följande eti- 
kett: »G. Mandon. Plantæ Andium Boliviensium N:o 
669. — Alchemilla nppendiculata Wedd. mnser. — - Hab.: 
Prov. Lareca ja. Viciniis Sorata; alto de Ticonguaya, 
Assilaya, in paludosis. Peg. alpina 3500 — 5000 m. Oct. 
1856 — Apr. 1857.» Da den ej tycks ha blifvit publi- 
cerad. lämnas här en diagnos a densamma: A. ctppen- 
dic'ulata (Wedd. mscr. ) m. — Planta minima, per- 
ennis. Rliizoma tenue, repens. Caulis valde abbrevia- 
tus (1 — 2 cm.), adscendens, simplex, vaginis foliorum 
numerosis approximatis strigulosis fere omnino occultus. 
Folia omnia æqualia. longe petiolata, plurima patentia; 
stipuiæ minimæ, lanceolatæ, integræ, strigulosæ; lamina 
ovato-cuneata, 4 — 7 mm. longa, subcoriacea, sæpe cana- 
liculato-complicata. a facie inferiore visa antice 3-cre- 
nata. a superiore visa duabus ultra laciniis margine 
sericeis munita. (pi arum margo exterior tota longi- 
tudine, interior autem apice tantum liber, ceterum 
nervo medio folii adnatus. Flores in axillis folio- 
rum, ut videtur, solitarii. glabri, pedunculo longo gla- 
berrimo insidentes. Sepala externa omnino deficientia, 
interna late elliptica, concava. apice rotundato tantum 
pilis sparsis brevissimis ornât a. St amina 2, sepalis op- 
posita. margini interiori disci insert a; antheræ extror- 
sæ. Stylus 1. stigmate clavato-capitato. 
Släktets gruppindelning blir därför följande: 
Sect. I. Eualchemilla Focke. — - Med ytterfoder. 
