150 
biet är Begonia corallina instruktiv. Detsamma gäller 
betraf fände bildningen af den sekundär a veden, hvilken 
här kan med fördel studeras. För undersökning af 
dessa förhallanden är Aristolochia Siplio sedan gammalt 
stand ardobjektet. men i brist pa lämpligt sädant ma- 
terial kan Begonia corallina begagnas. da öfver huf- 
vud taget fa växter visa battre än denna de pa hvar- 
andra följande faserna vid öfvergang fr an primär tili 
sekundär stambyggnad. 1 ) Den enda afvikelsen hos Bego- 
nia ligger däruti. att stammen, tili skillnad fran förhal- 
landet hos flertalet dikotyla växter. liar ett större an- 
tal dnemot 20i i krets anordnade kärlknippen. 
För undersökning af stärkelsekorn utgör Begonia 
corallina ett ej mindre gynnsamt material. Yäxten kan 
härutinnan i viss man täfla med den genom. Dodels 2 ), 
Binz’ 3 ) och Meyers 4 i undersökningar bekanta och i fiera 
moderna praktika i sasom i de af Möbius 5 ) och Kolk- 
witz 6 i utgifna) för sädant ändamäl föreslagna Pellionia 
Baven nana. Liksom den senare visar Begonia corallina 
öfvergangen mellan assimilationsstärkelsen i barkparen- 
kymets perifera celler. där den förekommer i tydliga. 
väl utbildade kloroplaster. tili den typiska. vid leuko- 
J ) En god afbildning af ett Be^om’a-kärlknippe jämte ans lu- . 
tande interfascikulära kambiebrygga finnes i Haberlandts Physio- 
logische Pflanzenanatomie. Vierte Auflage, Leipzig 1909. fig. 269, 
p. 592 ( Begonia fuchsioides). 
2 Dodel, A. Beitrag zur Morphologie und Entwicklungsge- 
schichte der Stärkekörner von Pellionia Daveauana. (Flora oder 
allgemeine botanische Zeitung. 75. Jahrgang. Marburg 1892. p. 267). 
3 Binz, A. Beiträge zur Morphologie und Entstehungsge- 
schichte der Stärkekörner. (Flora oder allgemeine botanische Zei- 
tung. 76. Band. Marburg 1892. p. 84). 
4 Meyer. A. Untersuchungen über die Stärkekörner. Jena 
1895. Taf. 4 & 5. 
5 ) Möbius, M. Botanisch -mikroskopisches Praktikum. Zweite I 
Auflage. Berlin 1909. p. 32. 
fi ) Kolkwitz, R. Pflanzenphysiologie. Jena 1914. p. 82. 
