199 
de Decaisne tydligen icke beaktat. I samma arbete 
beskrifves och afbildas den mikrostyla formen af en A. 
tuberosa mycket nârstâende art, A. patagonica Hombr. 
(pag. 22, tab. 15 A). 
Man skulle val vanta sig, att Miers, som skrifvit 
en monografi öfver Ar joua ocli nârstâende slâkten *), 
därvid kommit att observera heterostylin. Sa tycks 
dock icke vara fallet. I släktdiagnosen sages endast 
»stylus filiformis, longissimus, stamina attingens; stig- 
mata 3, parva, acuta. Stamina 5, fauce inclusa», och 
icke ens för de arter, hvilka Miers beskrifvit eller när- 
mare undersökt, finnas noggrannare uppgifter. Hans 
afbildning af A. rigida synes föreställa den mikrostyla 
formen. 
Macloskies figur af A. tuberosa lanata Macl. Flora 
patagonica pag. 342, tab. XYI (som f. ö. ej är nagot 
annat än typisk tuberosa ) föreställer att döma af hg. a 
en mesostyl form, men förmodlingen är stiftet tecknadt 
för langt. 
Ingenstädes i handböckerna eller eljes i litteraturen 
har jag kunnat finna nagon uppgift om heterostyli hos 
Arjona; Dec andolle säger i Prodromus om A. tuberosa: 
»Stigmata . . . st am. originem non attingentia, saepius 
mediam tubi partem vix superantia» och om patagonica 
»stylo forsan saepius longiore staminum originem attin- 
gente, sed in eo variant flores A. tuberosae.y 
A. tuberosa. Den makrostyla formen (fig. 2 b) har 
en c. 11 mm lang pip, som upptill är tydligt utvidgad. 
Här sitta standarna, hvilka praktiskt taget sakna strän- 
gar; knapparna äro 2 mm langa. Ofvanför synas de 
fern harlinjerna. Man har brukat anse dessa härlinjer 
eller tofsar som uppsamlingsorgan för pollenkornen, 
men en sâdan betydelse kunna de ju näppeligen ha i 
detta fall; däremot försvara de för smakryp tillträdet 
9 On some genera of the Olacaceae. Journ. Linn. Soc. 
Botany XVII. 1880. 
