223 
dessa voro tillräckligt rikliga for en beräkning af äfven 
dessa tvâ ârs vârkurvor. 
Sâsom ett exempel pa, huru jag beräknat vârkur- 
vorna, och därtill äfven pâ, huru tydligt en samman- 
ställning af mina anteckningar oftast ge besked om 
utvecklingens gang, in a anföras den 20 maj 1889; af 
de fenologiska forefeels er, som normalt infalla omkring 
denna dag, inföll löfsprickningen af surkörs, apel, lind 
och asp samt häggens börjande blomning en dag tidigare, 
blomningens början af surkörs 2 dagar senare samt af 
knylbräcka 4 dagar senare än under en normal vâr; me- 
deltalet af dessa siffror är närmast noll, d. v. s. varut- 
vecklingen inföll den 20 maj 1889 i normal tid. 
Sâsom ett exempel med betydligt större olikheter 
mellan de primärt-al, som ligga tili grund för det be- 
räknade medeltalet, ma nämnas den 20 maj 1892. Af 
normalt omkring den 20 maj infallande företeelser, in- 
föll sistnämnda är blomningens början hos hägg 5 dar 
och hos surkörs 6 dar samt löfsprickningen hos surkörs, 
äpple och asp 7 dar senare än under en normal vâr, 
däremot blomningens början hos knylbräcka 5 dar och 
lindens löfspricknning 1 dag tidigare. Dessa siffror gifva 
ett medium af — 3 dar, d. v. s. varutvecklingen var 
1892 vid denna tid 3 dar senare än vanligt, hvilket väl 
stämmer därmed, att den var nästan lika myckct senare 
den 10 maj samma ar. Det förhallandet, att knylbräc- 
kan detta är började blomma 10 — 11 dar tidigare än de 
växter, hvarmed den under normala värar är snarast 
liktidig, lämnar därtill ett nytt exempel pâ, att det äfven 
pâ ett och samma ställe ej gifves nagon för hvarje är 
füllt konstant ordningsföljd mellan de fenologiska före- 
teelserna. Sadana afvikelser fran den normala utveck- 
lingsgängen äro, sâsom det redan af denna uppsats 
framgär, mycket vanliga vid de fenologiska företeelser- 
na. Dessa afvikelser, som vid första ögonkastet te sig 
nyckfulla och regellösa, komma dock heit visst vid ett 
