238 
nere har jeg i den botaniske Have selv saaet Nodderna 
og omplantet Bnskene af begge i fire paa hverandre 
felgende Generationen Under alt dette have begge 
Former, uden Undtagelse. holt sig fuldkommen uforan- 
drede». 
Och Gunnar Andersson säger i sitt arbete »Hasseln 
i Sverige fordom och nu», pag. 158—159, »att jag lik- 
som Schübeler funnit, att samma buske alltid har füllt 
likformiga nötter, om ock, da formen star pâ öfver- 
gängen, outvecklade nötter nâgon gang visa en nâgot 
annan habitus än den fullmogna. Tvenne ganger har 
det förefallit mig, som om samma buske burit nötter 
af skiljaktig form, men en närmare utredning har i ty 
fall visât, att tvâ buskar vuxo i hvarandra». 
Beträffande terminologien har för svepet (cupula), 
vilket, som bekant, vanligen utgöres av tvâ mer eller 
tnindre tydligt skilda delar, använts benämningen det 
yttre (exterior), och det hire (interior), vilka i förhallande 
tili den resp. nötens bas äro fästade pâ samma satt, 
antingen nötterna sitt a en och en eller fiera tillsamman. 
Det inre svepet t. ex. befinner sig nämligen alltid pâ 
den sidan av nöten, ât vilken (sida) basens upphöjning, 
dar sädan finnes, är riktad. 
Nötens spets, som bekant en kvarstâende del av 
stiftet, of ta benämnd styli basis, har jag för korthetens 
skull kallat tnamilla. Pa längre eller kortare avstand 
omslutes denna av en ringförmig as, märket efter peri- 
goninm, här kallad jugum annulare och trakten mellan 
denna och mamilla area mamillaris. 
Matten, som för de här beskrivna varieteterna avse 
resp. längd och bredd, äro tagna med passare fran den 
fullmogna nötens spets tili fästpunkten och tvärs över nö- 
tens bredaste del. Emedan nötterna stundom växla 
nâgot med hänsyn tili storleken, bli dessa mätt dock 
blott ungefärliga. 
Utom tili de herrar, som välvilligt sänt mig prov 
