*287 
landet genom smala sund, hvilka renen med lätthet kan 
simma öfver. 
Genom mina undersökningar har det adagalagts, att 
atminstone följande gras och Örter, som mer eller mindre 
regelbundet växa pa snölägena. spridas af renen: Agro- 
stis borealis , Alehemilla alpina och vulgaris . Astragalus 
alpinus , Car ex lagopina (och Persoonii ), Phleum alpinuni , 
Po« alpina och pratensis . Ranunculus acris, Rumex ace- 
tosa , Sagina Linnæi och Sibbaldia procumbens. 
Allteftersom snön smälter, stiga renflockarna högre 
tili fjälls. De kunna därför i afsevärd utsträckning 
föra vissa arter npp tili växtplatser, dar dessa arter 
visserligen kunna föra en tynande tillvaro, men dar de 
ej längre förma mogna sina frön. När betet pä ett 
fjäll är slut, kan ' det snabbfotade vandringsdjuret pa 
kort tid förflytta sig tili ett annat, som det eventuellt 
kan rikta med för detsamma främmande växtarter. Na- 
turligtvis transporterar renen i likhet med kon växtfrön 
äfven fran kalfjället ned i dalarna. 
Pa sommaren förtär älgen med förkärlek Örter och 
gras, som växa i vatten och pa fuktiga Ställen, och 
blir därigenom säkerligen en viktig spridare af talrika 
hydrofila arter, exempelvis Agrostis stolonifera, Gomarum 
palustre , Menyanthes trifoliata. Caltha palustris , Scirpus 
lacustris , silvaticus ocli cœspitosus, Eleocharis palustris , 
Carex- och Sparganium- arter, Ranunculus Lingua. Alis ma 
Plantago. Rumex aquaticus, Polygonum amphihium och 
Baldinger a arundinacea. Under senhösten och vintern 
lifnär han sig däremot mer enbart af kvistar och bark 
och är da af mindre betydelse för fröspridningen. 
Skogsrenen lefver i likhet med älgen och fjällrenen 
äfven af Menyanthes , Com arum. Carices och andra pa 
fuktiga Ställen förekommande gräs och Örter och har 
säkerligen haft atminstone nägon betydelse för vissa 
Ledum-vëbX ters invandring. exempelvis för Carex globu- 
