10 
lea superior inferiore cire, duplo brevior; anther«' linea- 
res, longitudinc (1,2 — 2,5 min.) cire. 7 3 palcce inferioris 
(Cquantes. — Nägot tufvad med dels upprätta blad- 
skott dels mer eller mindre langa utlöpare; stran 
upprätta eller uppstigande, 25 — 00 cm. höga, vanli- 
gen med 2 — 3 knän; blad med 0 — 25 nerver, säsotn 
utväxta platta, 1,5 — -4 mm. breda, ätminstone i kan- 
ten och pä ofvansidan sträfva; sträbladens snärp 1,7 — 
5 mm. langt, afrundadt; vippa 6 — 15 cm. lang, under 
blomningen äggrundt kägellik, efter blomningen sina- 
lare, dess grenar sträfva, de nedre 3—15 tillhopa; 
smäax 2 — 3,5 mm. langa; shärmfjäll smalt äggrundt 
lansettlika, spetsiga, det nedre nägot längre; nedre 
blomfjäll 1,7 — 2,2 mm. laugt, i spet-en bredt rundadt 
eller smätandadt, ätminstone i vippgrenarnes termi- 
nalax nästan regelbundet med ryggborst, fästad ne- 
dom eller nägot ofvanför blomfjällets midt samt än 
rak och ej näende öf\%r skärmfjällens spetsar, än nä- 
got knäböjd och vriden samt temligen längt utskju- 
tande ; standarlcnappar ständigt oöppnade, vanligen 
mörkvioletta. — Perenn. — Jun. — Aug. 
Pollenkorn ätminstone tili 90 °j utan innehäll 
och förkrympta; frukt alltid felsläende. 
Förekomst. Tillsamman med stamarterna: Upl. 
Ultuna (enl. ex. ä Upsala bot. mus., leg. O. R. Fries 
1855 nom. ”A. stolonifera L.”); Torn. Lpm. Kare- 
suando (enl. talrika af L. L. L.ustad. ären 1831 — 43 
samlade ex., under mycket olika narnn). — N. Man- 
dai, i furulunden (Mure. 1884); F. Enont. Lpm. 
Ofvanför Gunnarin Korva (enl. ex. ä Upsala bot. mus., 
leg. L. L. Læstad. 1844 nom. ”A. hyperborea.”). 
A. canina X vulgaris. — ? A. canino-vid- 
garis E. Mercier in Reuter Cat. d. pl. vase, de Ge- 
nève. ed. II. p. 300 (1861) - 
Ligiüa 1 — 2 mm. longa , apicc late rotundafa; pa- 
lea inferior aculeolis minutissimis sparse obsita vel sub- 
