12 
Svensk. bot. tab. GG8; FI. Dan. tab. 2581. — Exs. : 
lib. norm. fasc. III. n. 87 ; fase. XI n. 8G, 87. 
Palea inferior per totarn su perficicm aculeolis mi- 
nutissimis sat sparse obsita, paullum infra medium ari- 
sta torta valida denique gcnicxdata ct quam palea subduplo 
long lore semper instructor, palea superior dcficiens vel in- 
feriore 5 — 8-plo brevior; anther a, late eUipticee longitudine 
(0,65 — 0,95 mm.) cire. 1 3 palcee inferioris cequantes. — Myc- 
ket tätt tufvad med korta, frän basen upprätta eller uppât- 
böjda bladskott med outvecklade stamled dnga utlöpare); 
6 trän upprätta, 8 — 35 cm. böga, släta och glatta, 
temligen styfva, vanligen med ett enda knä ; blad 
5 — 9-nerviga, sasom utväxta alla platta, mjnka, nägot 
mörkgröna, i kanten ocli pa ofvansidan nägot sträfva, 
undertill jemte slidorna glatta; bladskottens blad 1 — 2 
mm., stralbladen 1,5 — 3 mm. breda och med utdraget 
snärp; vippa 3 — 7 (sällan intill 1(f) cm. lang, upprät, 
äfven efter blomningen vanligen utbredd, temligen 
gles och fäaxig, äggformigt pyramidlik, alltid mer 
eller mindre mörkviolett, dess grenar glatta eller glest 
beströdda med fina taggar, de nedre 2 —5 (sällan 
flere) tillliopa; smdax 2,2 — 3,8 mm. länga ; slärmfjäll 
smalt äggrundt lansettlika, nägot langspetsade, det 
nedre nägot längre och med nedtill glatt köl ; nedre 
blomfjäll 1,8 — 2,5 mm. langt, i spetsen tvärlmgget 
eller smatandadt; stândarhiappar gulhvita; fruit plat- 
tadt spolformig. — Perenn. — Jul.,Aug. 
Utbredning. Fjelltrakter : Lpl. — uv Hrj.\ n 
Yb. Pajala (L. L. Læstad.); s Ang. Täsjö sn. ; Y’t- 
tersjö i Björna (Äkerblom) ; nv Hsl. Los sn. (enl. ex. 
ä Riksmus., leg. R. Hartm. 1850). — N. Ö. Fnm. 
— n Kristiansand st. Sætersdal. I Fnm. oc-h Nordl. 
äfven i lägre trakt. ; F, F. Lpm.; Ix. Lpm. — I. 
4. A. borealis x stolonifera. — Nova hgbr. 
Palea inferior leevis, raro aculeolis minutissimis 
sparse obsita , in aliis floribus exaristata , in aliis arista 
instructa ; palea superior inferiore cire, duplo brevior ; 
