33 
En Namnfrâga. 
Af K. 0. E. Stenstrôm. 
Hieracium melanolepis Almqü. apud Norrlin x ) âr 
en af de allmännast utbredda och lättast igenkända 
special-typerna inom Hieracium -släktet. I Almqüist’s 
’’Studier öfver släktet Hieracium” * 2 ) betecknas den sâ- 
som ”sub$p. 9” samt beskrifves, men belägges icke 
med nâgot namn. I Norrlin’s ofvan citerade arbete 
har den ytterligare beskrifvits, hvarjämte den liär er- 
hâllit namnet mélanolepis Almqü. Under detta namn 
har den äfven utdelats i Norrlin’s och Dahlstedt’s 
exsiccatverk. 
Harmed künde man hoppas, att denna Hiera- 
cium-form skulle vara ’’utredd”, ocli att de mânga 
olika, tillfàlliga och fürargelsebringande namn och be- 
teckningar, hvaruuder den dittills gâtt i herbarier och 
byteskataloger, skulle kunna strykas. E melier tid har 
det visât sig, att svârigheterna icke ännu öfvervunnits. 
I)et kan ju tyckas vara underligt, särskildt i betrak- 
tande af det intresse, hvarmed hieracium- forskningen 
omfattats i vârt land, orn icke en sa vanlig och i 
ôgonen fallande form hade tidigare iakttagits, benämnts 
och mer eller mindre tillfredsställande diagnosticei?ats. 
Med eller utan tillhjälp af gamla herbarier har man 
ocksâ sedermera framhallit, att detta varit fallet, och 
med stöd af prioritetsrätten har därför G. Andersson 
(Malme) upptagit den HARTMAN-LöNNROTu’ska benäm- 
ningen nigroglandulosum och Dalhstedt det ännu äldre, 
af Læstadiüs gifna namnet pellucidum. Eragan är nu, 
om mélanolepis skall vika för nâgotdera af dessa tva 
’’upptäckta” namn. 
’) J. P. Norrlin, Bidrag tili Hieracium-floran i Skandinavislia 
halföns mellersta delar. Acta Soc. jjro fauna et flora fennica. T. 
III. N:o 4. S. 87, Helsingfors 1888. 
2 ) Stockholm 1881. p. XVIII. 
Bot. Not. 1898. 
4 
