ifrân honom, kunna âterfinnas i nâgot herbarium. 
Men härom känner man for närvarande, sa vidt jag 
vet, ingenting 1 ). 
Med defc andra, af Datilstedt (1. c.) föreslagna 
namnefc, II. pellucidum Læst., har Læstadius betecknat 
en Hieracium-form fran Tasjö i Angermanland. Den 
beskrifves pä följande satt 2 ) : 
” Hieraemm pellucidum : caule erecto, fistuloso, 
paniculato; foliis radicalibus longe pet.iolatis, cordato- 
ovatis, denticulatis, obtusis; cauline unico, petiolato, 
cor dato, ad basin dentato. 
Hieracium diaphanum ? Fries 
? ß. combinons : foliis caulinis pluribus subsessilibus. 
Hab. in sylvis umbrosis raro. Ego tantummodo 
in monte fertilissimo Täsjöberget Angermanniæ legi 
Anno. 1824. 
An etiam hæc varietas foret H. murorum, diu 
dubitavi, et adlmc incertus maneo, qui bus demum fir- 
mis ab illo distinguatur characteribus. Tarnen præci- 
puum hujus opinor esse discrimen, qnod folia sint valde 
tenuia, ornnino punctato-pellucida, et caidis subinde 
fistulosus; nam omne H. murorum folia habet crassiora 
et caulem solidum. Folium vero caulinum solitarium, 
ornnino petiolatum, cordatum et juxta basin dentibus 
aliquot grandioribus instructum, baud minoris moment i 
esse puto. Ceterum panicula hujus cernitur pauciflora 
pedunculis divaricatis et quasi arcuatis; calycibus glan- 
duloso-pilosis. Valde metnorabile ornnino videtur et a 
quibusdam varietatibus H. murorum miuoribus maxime 
diversum. Sin autem sylvæ, quas amat umbrosæ, tarn 
*) För ôfrigt ma nämnas, att namnet H. nigroMandulostm 
äfven användts annorstädes i literaturen enligt Index Keivensis. 
1893. Fase. II. S. 1156 (’’nigroglandulosum Yukot. in Had jugos. 
Akad. Zagreb. VII (1869) 175 = murorum”). Kallskriften har icke 
varit mig tillgänglig. Antagligen är det en belt annan form än 
H. melanolepis. 
2 ) L. L. Læstadius, Beskrifning öfver nâgra sällsyntare vâx- 
ter frân norra delarna af Sverige jemte anmärkningar i växtgeo- 
grafi. Kong]. Sv. Yet. Akad. Ftandl. 1824. S. 172. 
