36 
molle fecerunt, quasi robustius idem in collibus red- 
deretur apricis, adeoque in H. vulgatum fortasse trans- 
iret ; de hoc utatur quisque suo judicio.” 
I denna jämförelsevis vidlyftiga beskrifniug bar 
L.estadius, som det synes, lagt hufvudvikten vid en 
del mindre vasentliga ocli antagligen âfven tillfälliga 
karaktärer, sâsom ’’folia valde tenuia”, ’’omnino punc- 
tato-pellucida”, "caulis fistulosus”. Om holkarna, hvar- 
it'rân de bästa kännetecknen bämtas, nämner ban 
mera i förbigäende: ’’calycibus glanduloso-pilosis.” Där- 
vid är att märka, att uttrycket ’’glanduloso-pilosis” 
maste auses betyda glandulosis non pilosis (= epilosis), 
ty eljes skulle det ej passa in pä den form, som det 
bar är fraga om (melanolepis). 
För öf'rigt torde beskrifningen icke hmekâlla 
nägot, som är absolut oförenligt med H. melanolepis, 
eburu den â andra sidan, bvilket man ej heller kan 
begära af en sä gannnal beskrifniug, icke är sä utförd, 
som det fordras för identifierandet af en bestämd 
form inom detta släkte. Till bjälp och ledning vid 
en dylik granskning plägar man bl. a. begagna sig 
af s. k. original-exemplar, om det finnes tillgäng pä 
dylika. Som ett sâdant torde med all sannolikhet 
böra betraktas ett ex. i ßiksmuseum’s samlingar, pä 
bvars etikett star skrifvet: ' Hleracium pellucidum Wo. 
Angermanniæ ad Tasjö. 1824. Læst.’’ *) 
Vid en undersökning af detta exemplar tinner 
man genast en släende likhet med H. melanolepis, 
och det är mycket antagligt, att det ocksä är just 
denna form, sä vidt man kan döma efter detta gamla 
ex. Holkfjällen äro visserligen väl smala för att till- 
') Egendomligt nog skrifver LæstaDIUS själf (under förutsätt- 
ning att det är ett original-exemplar) icke sig, utan WaHLENBERG, 
som namnets auktor. W. upptog namnet i sin ’’Flora sueeica.’ I. 
1831. S. 514. Har W. tidigare publicerat namnet? eller skref Læ- 
stadius den ofvan atergifna etiketten sedan Flora suecica utkom- 
mit? Senare författare skrifva ocksâ W. som auktor. Jfr. t. ex. 
det nyligen utgifna arbetet "Index Kewensis" 1893. Fase. II. S. 1157. 
