39 
för pellucidum, dock först sedan man är füllt öf- 
vertygad, att Læstadii pelluc. är — melanolepis. 
För att med säkerhet afgöra detta, synes det mig 
yara af nöden att om möjligt söka reda pä nâgot 
annat, mera normalt utveckladt original-exemplar el- 
ler att pa den Ursprungliga lokalen (Tasjöberget) göra 
sig förvissad, om H. melanolepis fins dar eller ej. 
Först da, om nämligen dessa undersökningar gifva 
stöd härät, kan man i enlighet med den sista upp- 
fattningen âtergâ till det gamla namnet. 
För min del är jag emellertid mycket tveksam, 
om det i alla kändelser vore rätt att numera upptaga 
namnet pellucidum. Ty inom det svärbehandlade 
Hieracium-släktet ställa sig förhällanden annorlunda 
än eljes. Formernas uppfattning ocli begränsning 
har här varit laugt mera osäker och skiftande än inom an- 
dra släkten. Kan nâgon (atminstone nâgon svensk) 
t. ex. tvifla pâ, hvad Linné, âtminstone i första hand, 
menât med Trifolium agrarium , om oeksâ hans kortfattade 
diagüos i ’’Species plantarum” icke räcker till att 
skilja denna art frân närstaende utländska? Hvem 
kan däremot veta, hvilken af de mânga särskilda for- 
mer, som kunna foras till kollektiv-namnet II. silvati- 
cum , Linné Ursprungligen afsett? Man kan tvârtom 
vara öfvertygad, att han knappast skulle ha skilt 
dessa ât, sâvida han icke gifvit sig tid till mera 
speciela hieracium-studier. Om man nu emellertid, 
för att bevara L:s namn ât nâgon af special-typerna, 
har utyalt (och utförligt beskrifvit) en af de allra 
allmännaste af dessa och den, som man för öfrigt haft 
största skäl att anse möjligen kunnat föreligga L. 
själf, da han affattade sin diagnos, och om man se- 
dan skulle päträffa ett original-exemplar, som befinnes 
yara en annan form (t. ex. II. prolixum Korke. *), 
skulle man dä böra ändra namn (pâ tvä ställen)? För 
') jfr. Dahlstedt. 1. c. S. 55. anm. 2. 
