skilja sig föga gcnom ’’capsule plus grosse et plus 
longue; spores un peu plus grand”, livilket pâstâende 
angâende sporerna val beror pâ det ofvan antydda 
tryckfelet i Syn. musc, europ. Samma âr (1882) säger 
Kaürin i Add. et Corr. ad Enurn. Bryin. Dovr. auc- 
tore N. C. Kindberg (Christ. Vid. Selsk. Forh. 1889, 
n:o 11, p. 21) ”J>V. cuspidatum difficile est a Br. cir- 
rato discernere; sed spori semper parvi et pellucidi (0,015 
mm.);” och det följande âret (1890) yttras af Kaurin 
& Hagen i Suppl, musc. alp. Lomsfj. et Jotunfj., p. 
8 (K. Norske Vid. Selsk. skrifter) pâ tal om 
Br. intermedium , cirratum och cuspidatum: ’’Inter has très 
formæ innumeræ intermediæ sunt, cpiæ eodem jure 
ad unam et ad alteram refferi possunt.” I Braithewaite’s 
Brit. Mossfl., p. 172, (1892) anses Br. affine vara huf- 
vudform och Br. cirratum dess varietet, sâsom hvars 
kännetecken de talrika flagellerna, bredare bladkant 
och kortare frukter nämnas. I Limpricht’s Die Laub- 
moose (ßabenhorsts Kryptog. fl.) upphôjes, p. 343, (1893) 
Br. cuspidatuni âter till rang af en själfständig art, 
af hvilken pâ det för detta arbete utmärkande grund- 
liga sättet en utförlig beskrifning lâmnas, en beskrif- 
ning, som sa mycket mera torde förtjäna vitsord, som 
den antagligen âr grundad pâ originalexemplar af 
Br. cuspidatuni , som forf, uttryckligen uppgifver sig 
hafva haft tillfälle att undersöka. 
Under âr 1897 arbetade jag ganska mycket med 
min samling af synoika Eubrya , i fôrbigâende sagdt 
heit säkert den svâraste gruppen af Bryum- slilktet 
och erbjudande svârigheter vid den systematiska anord- 
ningen, som torde kunna mata sig med de svârigheter, 
som man bland fröväxterna rnöter i släktet Hieracium. 
Eesultatet af mina undersökningar af dessa Brya har 
hittills blifvit ganska torftigt; ett résultat af de samma 
är dock, att jag fätt klart för mig, att den, sâsom 
det af det ofvan sagda synes, mycket olika bedümda 
arten Br. affine verkligen är en specifikt skiljbar 
