70 
hârigheben samt bladlobernas varierande form. Att 
i dessa afseenden olikheter och t. o. m. ganska betydande 
sâdana kunna förefinnas mellan olika individ skall 
vilfigt medgifvas. Bland mina färöiska exemplar fin- 
nas bade sâdana som ha omvändt âggrunda flikar 
och sâdana som ha nästan jämnbreda, och hvad hâ- 
righeten beträfFar sâ varierai' denna högst betydligt. 
Jag har t. o. m. nâgra exemplar, hvilka jag âfven i 
min uppsats omnâmnde, hvars blad pâ undersidan âro 
hâriga nästan endast pâ nerverna. Jag var dâ bôjd 
for att anse denna form skild frân A. faeroënsis men 
har genom att undersöka de i Kôbenhavns museum 
befintliga exemplaren kommit tili den âsigten att den 
blott torde vara en extrem skuggform; den vâxte 
ocksâ djupt inné i en smal klippspringa. Den kâ- 
righet, som finnes, den mâ vara starkare eller sva- 
gare, âr emellertid alltid af samma beskaffenhet som 
hos A. alpina, d. v. s. den bestâr af tilltryckta liâr 
ej sâsom hos de hâriga vulgar is-underarterna af ut- 
stâende. Harmed är emellertid ej sagdt annat an 
att A. faeroënsis visar en inom detta slägte ovanlig 
grad af variabilitet; nâgot verkligt nârmande till ” A. 
vulgaris’ 1 ' 1 har jag ej kunnat konstatera hvarken bland 
mina egna eller Kôbenhavns museums exemplar, ej 
ens bland Jonssons der befintliga. Hvad nu Jonssons 
citât af Rostrup (1. c.) ”paa hoje Fjælde flerestedes 
fandt Dværgformer, som dels nærmede sig A. vulga- 
ris dels A. alpina paa en betænkelig Maade” beträf- 
far, sâ âr val delta att hânfôra till var. pumïla 
(Rostr.) Simm, och former som nârma sig denna. 
Dessa âro mera glatta än den normala formen och 
häri künde ju finnas en anledning att tanka pâ hy- 
bridisering med den r A. vulgaris ”, A. Wichurœ Bus., som 
ehuru mindre allmânt 1 ) fçrekommer ganska hôgt upp 
0 Helt nyligen, sedan denna nppsats rcdan var skrifven, har 
jag varit i tillfälle att se igenom en samling färöiska Alchcmillœ, 
soin Buser haft tili bestämning frän botan. museet i Köbenhavn, 
