100 
af f. prostrata oeh dels at f. littoralis Link., motsvara 
i det närmaste, isynnerhet ex. frân Hellebæk. om ock 
rned litet mer till har upprisp. slidor samt en hârs- 
mân längre blad, sainma diagnos. Alla de ofvan an- 
tydda exemplaren ega därjämte det synnerligen ut- 
ruärkande kännetecknet : bland de minsta frukterna 
inom ser. avicularia och nästan alldeles svarta o. glän- 
sande, alla likartade. 
P. aviculare f. rigida mihi, Järflottans hafstr., spo- 
rad., men ej i ringa mängd. Likasa vid Skeppsmor 
i Torö. Yi hafva här en form, som jag ej nagon- 
städes sett namngifven, tili fyndort sannolikt ny ät- 
minstone för Södermanl. 
Heia habitus vanligen glest och styft risig. Stjäl- 
kar o. grenar de relativt styfvaste bland alla avicu- 
lare-former samt bade uppiätta o. uppstigande. No- 
derna täml. knotiga. De korta, vanl. ej öfver l cm. 
lânga, smala bladen, aftagande i storlek uppât, jämte 
de blekrüda blommorna mest samlade tili längsmala 
ax mot stjälkarnes o. grenarnes toppar. 
Skillnaden fr. hufvudformen ligger vidare uti de 
ytterst sma, likartade, nästan svarta, glänsaude fruk- 
terna, lika med f. Dregeauas. 
Ännu manga andra (outredda) aviculare-former 
inom floromrâdet gâ vi af flera skäl förbi. 
Polygonum Jlaii Bab., Torö: Stenstrand, Vester- 
hanm, Skeppsmor, Gramla Tegelbruket. Här af mig 
insamlad 1889 och af Lektor G. A. M. Lindman 
bestärad 1890 befans denna Polygonum-art halva 
Torö s:n tili sin fürsta bekanta fyndort pä heia svän- 
ska fastlandets ostkust (Torö räknas nämligen tili 
fasti,). Alltsâ ny äfven för Södermanl. 
Afven sedan har jag insamlat denna art pâ Hera 
hall, nämligen ett par mil längre upp i n. o.: uti 
Ösmo s:n pä Yxelö etc. Men allestädes blott mot 
öppna hafvet o. längre upp pa den torra, finare sand- 
stranden. Vanligen el. ofta dock bland sk 3 ’ddande, 
