129 
Om Rhynchospora alba och nâgra andra 
svenska Cyperaceers morfologi. 
Af S. Bekggben. 
(Med taflan 2 fig. 1 — 18). 
Korta, groddknoppartade, affallande skott, täckta 
uteslutande med korta tjocka lagblad, och derföre när- 
mast öfverensstämmande med Liliaceernas lökar, ut- 
göra jemte frukterna de enda öfvervintrande delarna 
af Rhynchospora alha. Hos Rhyncli. fusca äro skotten 
deremot horizontala och uppstigande och fastsitta vid 
sin utgängspunkt äfven sedan hufvudaxelu vissnat, 
liksom vanliga förhällandet är hos vara andra Cype- 
raceer. Biologiskt torde denna för Rhyncli. alha ka- 
rakteristiska egendomlighet sta i sammanhang med 
dess förekomst vanligen pâ öppen dyjord, pâ hvilken, 
genom frysande och töande skiftesvis, läget af partik- 
larna af markens yta mycket förändras, sä att de 
groddknoppartade skotten om vären vid börjande till- 
växt befinnas spridda fran sin uppkomstplats. Yäxer 
arten deremot pâ en med mossor eller annan vege- 
tation klädd torfmossemark, blifva de groddknoppar- 
tade skotten mekaniskt cjvarsittande vid de af gamla 
sträbaser bildade tufvorna, men äro, pa grund af den 
pa senhösten hos dem inträdande utbildningen för ett 
sjelfständigt lif, mycket löst förenade med sina re- 
spektive hufvudaxlar. 
De vid frönas groning, som fig. 1 pâ tafl. 2 vi- 
sar, efter den s. k. hjertbladslidan först framträdande 
bladen, den unga plantans egentliga blad under dess 
första är, tili antalet vanligen 5, öfverstiga sällan en 
längd af 4 — 5 cm., men hafva den vanliga formen 
af artens gräslika assimilerande blad. Sällan inträffar 
det, att växten redan första aret hinner utveckla blom- 
bärande stra. Dessa första aret blommande exemplar 
(fig. 3) hafva ej mer än 4 — 6 cm. höga strän, med 
afseende pâ förgrening ytterligt reducerad blomställ- 
10 
Bot. Kot. ms. 
