131 
roig veteiiigen, icke hos nâgon annan af vâra Cype- 
raceer, men väl hos andra monokotyler. Sâlunda har 
Düchabtee *) visât, att inom slägtet Lüium hos en del ar- 
ter, nämligen de större. hvilkas frön vanligen ligga 
mycket länge i jorden innan de gro, lökfjällen och lö- 
ken utveckla sig omedelbart vid groningen. Men det 
finnes andra arter af slägtet Lüium, nemligen en del 
lagväxta och späda, hvilkas frön gro tidigare och 
hvilka utveckla först vanliga blad och sedan efter 
dem i axelns spets de fjällika blad, hvilka bilda lö- 
ken. Här râder sâlunda fullkomlig öfverensstämmelse 
mellan uppkomsten af dessa Lilium-arters lökar och 
de groddknoppartade skotten hos Bhynchospora. Äfven 
utvecklingen af nya lökar i bladvecken af de äldre 
lökarnas fjäll hos liljorna har sin motsvarighet hos 
denna art. 
Yid basen af den blombärande axeln qvarsitta 
nämligen pa hösten de breda blad, som utgjort grodd- 
knoppen, men nu i form af tunna, pa innehäll ut- 
tömda, förvissnade fjäll. I dessas bladveck — bladen 
äro tili antalet vanligen 5 — uppsta nu anlagen tili, 
om ej lika mânga, sä atminstone 2, 3 eller 4 grodd- 
knoppar, en i hvartdera af de nedre bladvecken. 
Dessa äro en tid bortät dolda mellan fjällen, sa att 
de utan noggrannare undersökning ej synas förrän pa 
senhösten, da växtens stran med blomställning och 
blad äro förvissnade. De framträda dâ säsom aflanga 
eller cylindriska, tillspetsade, mörkt gröna skott af 1 
— 2 cms längd, bestâende af en kort axel med van- 
ligen 5 blad (fig. 4 och 5). Äro växtens nedre delar 
nedsänkta i vatten, eller växer den tätt omgifven af 
mossor eller andra växter, sä äro de groddknoppar- 
tade skotten mera utdragna och nâ en längd af 3 — - 
4 cm. I detta fall afsmalna deras blad tili en jemn- 
1 ) Observations sur les bulbes des Lis, i Ann. d. Sc. nat. Sér. 
VI, T. 2, 1875. 
t 
