132 
bred spets. Men der växten, som vanligt, föredrager 
öppen obetäckt dybotten, äro dessa skott aflânga, och 
deras blad, som hafva äggrund, med en tunn slidkant 
försedd bas, ôfvergâ i en lansettlik mörkt grön spets 
(fig. 4 och 5). Hvart och ett af dessa skott börjar 
med ett kort, qvadratiskt, urnupet, hinnartadt. ados- 
seradt förblad. Bladen äro mycket förtjockade, en ge- 
nomskärning af nedre delen halfmânformig, öfverst 
nästan trekantiga. Med de hos Cyperaceerna vanliga 
lultgangarna omvexla i bladens ötre svartgröna del klo- 
rofyllförande parenkym, under det stärkeise } r mnigare 
finnes mot den blekfärgade basen. 
Under vintren sitta dessa grönskande groddknopp- 
artade skott framskjutande mellan de vissnade strânas 
och bladens baser, eller ligga de, säsom fig. 4 visar, 
kringströdda pâ dyn i tufvornas närhet. Dâ deras 
vidare utveckling pâ vâren borjar, framskjuta frân 
axelspetsen nya gräslika blad och till sist ett blombä- 
rande strâ, under det att frân hvartdera fjällets f'äst- 
punkt en rot nedskjuter i jorden, hvarefter vid hösten 
ânyo liknande korta löst sittande öfvervintrande skott 
utveckla sig, isynnerhet i de nedersta bladens veck. 
Frukterna af Rhynchospora alla affalla genom en 
led frân blomskaftet. Nöten är vid basen utdragen 
till ett kort skaft, frân hvilket de vanligen 9 till 12 
kalkborsterna utgâ. Sedan frukten nâgon tid légat 
pâ fuktig jord utspârras kalkborsterna, som hafva ned- 
âtvânda taggar, och rigta sig vid tiden för groningen 
sâ mycket tillbaka, att de nedskjuta frarnom fruktens 
bas, hvilken pâ jorden ligger rigtad nedât och qvar- 
hâlles i denna stâllning genom kalkborsternas taggar, 
sâ att fruktspetsens sprötlika bihang är vändt uppât 
(fig. 7). Fruktens korta skaft, som inuti slutligen är 
ihâligt, ktyfves vid groningen i tvâ hälfter, mellan 
hvilka hjertbladslidan med plumula och roten train- 
träda. Embryot, som vanligt hos Cyperaceerna, lig- 
gande omedelbart innanför mikropylen och sàledes nära 
