133 
nötens bas, är äggformigt, nâgot afsmalnande mot den 
mot mikropylen vända ändan, som, säsorn vanligt hos 
fanerogamer utgöres af rotanlaget (fig. 6, r). Pa ena 
sidan litet ofvanför rotändan finnes en liten fördjup- 
ning, synlig pâ specialfigg. a och b af fig. 6. I denna 
fördjupning framkommer plumulan, omgifven i det 
yttre af hjertbladslidan. Dessa delar börja sin utveck- 
ling tidigare än roten, sâ att pâ fig. 6 delen c, som 
representerar hjertbladslidan, pä spcialfig. d är half- 
klotformig, pâ specialfig. e är hornlikt krökt och pä 
specialfig. / ännu mera utdragen, liksom äfven pä fig. 
7. Pâ alla framträder en springa bildad af hjertblad- 
slidans kanter. 
Roten, pä specialfigg. a — f af fig. 6 betecknad 
med r, blifver nâgot efter i utvecklingen och börjar 
med att bilda en vinkel mot embryots axel, af hvil- 
ken den förut utgjort en fortsättning, pä samma gang 
som den förlänger sig Iran halfklotformig tili cylin- 
drisk och rigtar sig nedat, under det hjertblad- 
slidan rigtar sig uppât, begge bildande ungetar en 
rät vinkel mot embryots kropp (fig. 6 r och c), 
hvaraf större delen sasom uppsugande organ, omgifvet 
at endospermen, stannar innanför fröet (fig. 6 och 7 s). 
Denna inom fröhviten förblifvande del af embryot, 
hvilken vanligen anses utgöra en del af hjertbladet, 
tillväxer sa att den nar med sin spets upp i närheten 
af fröets chalaza. Yanligen äro embryots ur fröet 
utträdande delar vid gi'oningen begränsade tili det 
omfâng i förhällande tili hvarandra, som angifves pa 
fig. 1 och fig. 7. Men stundom far man se plantor i 
groningsstadium med en ur fröet utskjutande del, 
bildande liksom en förlängning af sugorganets mot frukt- 
basen belägna del. I detta fall utgär som vanligt 
en rot nedat om edelbart utanför fruktbasen. Men 
sedan är der ett cylindriskt stycke af fruktens dubbla 
längd tili det ställe, der hjertbladslidan börjar. Detta 
är den del, som man hos Gramineerna kallat mellan- 
