150 
at' under vintren fört.jockade strâstubbar, en del at 
dein mörkgröna öfverlefvande, andra hopskrumpna i 
följd af näringsämnenas aflägsnande. 
Skottbildningen och Molinia- knölarnas anatomi 
hafva blifvit beskrifna af Schellenberg: ;, Ueber Bo- 
stockungsverhältnisse von Molinia coeruledP i Berichte 
d. Schweiz, bot. Gfesellsch., Heft VII, 1897. Hufvud- 
massan af stränas uppsvällda internodium bestär af 
parenkym, visserligen innehallande stärkeise i sina 
celler, men tili större delen af sin massa bestâende 
af de tjocka porösa yäggarna af reservcellulosa, hvil- 
ken användes vid de nya skottens och knölarnas bil- 
dande pa varen och sommaren. Bet är tydligt, att 
ett sadant förrad äfven spelar en rol, da, säsom ofvan 
beskrifvits, växten i unga âr, kullkastad, i nödfall är 
nödsakad att lefva pa detsamma. 
Af de hos andra gräs förekommande förtjock- 
ningar af skott och skottdelar äro de hos Poa Indbosa 
förtjockade bladslidor, alltsa hänförliga tili lökarne. 
Bestämdare analogi med Molinia förete Avcna elation 
var. bulbosa och Phleum pratense var. nodosum , da 
knölarne här äro uppsvällda internodier. Billigt 
Hackel: ”Ueber einige Eigenthiimlichkeiten der (Era- 
ser trockener Klimate” i Yerhandl. d. zool.-bot. Ge- 
sellsch. in Wien, 1890, äro dessa varieteter af nämnda 
arter de öfvervägande eller nästan uteslutande före- 
kommande i sydligaste Europa med varmare somrar, 
under det längre normt hufvudarterna, utan uppsväll- 
ning vid sträbasen, äro de vanligast eller uteslutande 
förekommande. 
Förklaring tili Tafl. 2. fig. 19—24. 
Molinia coerulea. Fig. 19, Groddplanta i September ( '/ 2 )• 
— Fig. ‘2(1 — 24, Groddplantorna följande âr i April. 
— Fig. 24, Förening af skott nägra fa är gammal, i Maj ( 1 ,' a i. 
