190 
yppighet, att den nästan kan mäta sig med Bohus- 
lans. Dot sublitorala omrädets vegetation skall utan 
tvifvel iif’ven visa sig rikast vid Kullen, ehuru den 
nog äf’ven pä andra stallen iir relativt battre utveeklad 
an litoralregionens. Jag bar emellertid ej varit i till- 
fa lie att güra nâgra ruera omfattande undersökningar 
af densamma, livarför jag bar tillsvidare belt lemnar 
den ur sigte. Vid Kullen är den särdeles svarat- 
komlig tör observationer, da bottnen nästan öfverallt 
inoin sublitoralregionen utgöres af stora stenar, soin 
göra skrapning nästan omöjlig sâvidt man ej räder 
öfver mycket goda bjelpmedel. 
De begge svenska författare, J. G. Agaruh ’) och 
Kjellman * 2 3 ), som mest sysselsatt sig med studiet al 
algvegetationens fördelning vid vâra kuster, lia blott 
i förbigäende vidrört fôrbâllandéna i Skâne oeb huf- 
vudsakligen bâllit sig tili Bohusläns mera algrika 
strânder. Deremot finner man bos Orsted :i ) en bel 
del uppgifter om Oresundskusten, dit ban räknar äfven 
Kullen, nâgot som emellertid frân algologisk syn- 
punkt är langt ifrân naturligt. Ej heller begräns- 
ningen af Orsteds regioner är lullt naturlig, eburu 
det ju nog i stort sedt fôrhâller sig sa, att de gröna 
(oeb blâgrüna) algerna hâlla sig närmast vattenytau, 
de bruna intaga den närmast utanför oeb nedaufor 
följande bottenremsan oeh rödalgerne für det mesta 
bebo de djupast liggande delarne af den algbevuxua 
bottnen. Säsom jag i det följande skall söka visa, 
iiunas emellercid mänga afvikelser frân denua af Uk- 
sted antagna grund för fördelningen. Reixke 4 ) lem- 
') AgARDH, Novitiæ fioræ Sueci;*- ex Algarum fainilia etc. 
Lund 18156. 
2 ) KjelLMAN, Ueber Algenregionen und Algenforniationen im 
östlichen Skager Hack etc. Bih. t. k. sv. Vet. Ak. Handl. Bd. 5. 
X:o 6). Stockholm 1878. 
3 ) Ousted, De regionibus marinis. Kauniæ 1814. 
3 ) Keinke, Algenflora der westlichen Ostsee deutschen An- 
theils. (YI Bericht d. Komm. 2. Unters, d. deutsch. Meere in Kiel:. 
Kiel 1889. 
