192 
närmast blott for nordvestra Skäne, da man kommer 
nedat sundet tinner man denna art allt. mera spar- 
samt ocli vid Östersjökusten fürsvinner den snart all- 
deles. I olikhet mot fürhâllandena i Bohuslän upp- 
träda de begge arterna vid Kulten mycket blandade 
ock pa manga stallen, t. ex. i inseglingsrännan tili 
Mülle synes t. o. m. F. vesiculosus gâ djupare än F. 
serratus , under det denna art i Bohuslän mestadels 
bildar en egen zon nedanför den af F. vesiculosus be- 
bodda. Jämte dessa begge arter har jag vid Kulten 
och pa Hailands Väderö äfven funnit F. Arcschougi. 
Den intar Fucacéformationens öfversta zon i sjelfva 
vattenbrynet och synes ha sin gräns vid Mülle lik- 
som ocksa Ascophyllum nodosum , hvilken ocksä inom 
Kullaomradet och pa Väderün bildar en ganska fram- 
trädande bestândsdel i formationen. Vid Skeldervi- 
kens strand finner man dessutom der och livar äfven 
Laminaria digitata, hvilken ju annars für det mesta 
tillhür sublitoralregionen samt Chorda Filum. Sist- 
nämnda art torde äfven i Öresund ha en vidsträckt 
spridning att düma af de massor af densamma som pa 
hüsten bruka kastas upp pa stranden. 
Utom dessa für Fucacéformationen mer eller min- 
dre karakteristiska arter finner man emellertid inom 
densamma en mängd andra. som dock uppträda mera 
lokalt och tillfälligt, oftast sasom epifyter. Bland dessa 
kunna nämnas: Elachistd fucicola (vanlig inom heia 
omrädet), Stilophora rhizodes (äfv<^i mycket vanlig), 
Chorda plum v. tomentosa ikj sällsynt sasom epifyt 
pâ Fucus i Kullaomrädet), Cliordaria ßagelliformis, Dic- 
tyosiphon hippuroides och foeniculaceus , Edocarpus tu- 
mentosus , confervoides , silicidosus , m. fl. arter, Ccramium 
rubrum , Pohjsiphonia violacea , urccolata och nigresccns. 
I Östersjön och Öresund är lUuularia atra en vanlig 
epifyt pa Fucus. 
Örstel» (1. c.) upptager denna formation under 
namnet : \Subregio Fucoidearum et Zosteræ marinæ". 
