193 
Emellertid iutaga algerna i allmänbefc ej stört rum pä 
de platser der en vegetation af Zostera trifves, da ju 
denna växt föredrar en lös sandig eller heist nâgot 
dyig botten. De större algerna äro här hänvisade 
att fästa sig pâ en och annan sten. Stundom finnes 
dock pâ Zostera en rik vegetation af epifytiska alger. 
Särskildt synes detta vara fallet tidigt om varen, da 
de gamla Zosterabladen kunna vara beit täckta af 
alger. Jag har emellertid ej baft tillfälle att när- 
mare undersöka denna epifytvegetation. Afven pa 
sommaren finner man ej sällan Ectocarpeer m. fl. al- 
ger pa Zostera ; i Mölle hamn framträder bland dessa 
epifyter särskildt Chantransia virgatula. 
Ulvacéformationen. Pâ skyddade stallen, sär- 
skildt i grunda vikar ocb i saltvattenspölar vid stran- 
den uppträder sasom atskilliga författare (Agardh (1. 
c.), Ousted (1. cd, Hansteen 1 )) ocb äfven jag sjelf 2 ) 
förut omnämnt en vegetation i bvilken de gröna al- 
gerna, särskildt Ulvacéerna dominera. En sâdan har 
jag inom omrâdet fierestädes päträffat, t. ex. vid Hörte, 
Malmö, Vikhög, Mölle banni, Väderön. De vanligaste 
arterna inom densamma äro följande: Enteromorpha 
intestinalis , Linea , compressa , erecta , clathrata , Clado- 
phora glomerata , fr acta , gracilis , Ulothrix- arter, Fucus 
vcsiculosus, Ceramium rubrum. , Yid Malmö bar jag äf- 
veu funnit Ulva latissima i mängd samt Enteromorpha 
minima och aureola. Pâ vissa ställen dominera Çla- 
dophura- arterna, t. ex. vid Hörte der Cl. glomerata pâ 
stora sträckor nästan ensam tâcker bottnen. Pâ myc- 
ket grundt vatten med smästensbotten, der ett uâgor- 
lunda kräftigt böljslag fôrsvârar utvecklingen af en 
rikare vegetation, finner man ofta blott Enteromorpha 
intestinalis ocb clathrata , t. ex. vid Dybeck ocb Fal- 
sterbo. 
’) Hansteen, Algregioner og Algoformationer ved den norske 
vestkyst (Nyt niagazin for Naturv.) Kristiania 1802 
’ i ) Simmons, Zur Kenntniss der Meeresalgen-Flora der Färöer 
CHedwigia, Bd. XXX VI) Dresden 1897, 
