207 
* 
Rehm identifierar denna art med sin P. compres- 
sula, hvilken (jmfr. Rehm 1. c.) afven kan förekomma 
med 4-sporiga asci. Ora sâledes denna karkktär ej 
far anses till fyllest, sa synes min art likväl fullkom- 
ligt skild dels genom de betydligt större sporerna och 
dels genom det konstanta myceliet, som alltid är tyd- 
ligfc fbrlianden ehuru mer eller mindre väl utveckladt 
och genom sin lärg tydligt afviker frän det af mig 
bos P. compressula iakttagna. Det bestâr af tätt sep- 
terade, temligen breda (4 — 6 //) byfer, som ofta ana- 
stomosera oclx sammantlyta, äfven pä längden. Till 
följd bäraf maste min art ouksâ föras till en annan 
afdelning, ”** Mit verbreitetem, dunklem Hyphen-Ge- 
webe,” an Rehm själf für sin cumprcsauhi. Afven ge- 
nom apotbeciernas växtsätt är den skild, i det ait 
dessa redan frän början toga insänkta, snart blif'va 
fullständigt ytliga, hvarigenom arten närmar sig Mol- 
lisia. Enligt min äsikt är den närmast besläktad med 
P. Chailletü Fock., men skiljer sig genom de 4-sporiga 
asci, de smä apothecierna, ocb dessas heia af icke 
särskilda utan sammanbängande cellräckor sammansatta 
k ant. 
Belomdla G al ii veri (Karst.) Rehm var. pilosula 
nov. var. Apotbecia ad basin pilis flexuosis, septatis, 
ramosis, parcis, 3 — 4 p latis ornata; asci longiores 
60 — -75 X 8—12 //, apice non rotuudati, sed conice 
obtusati. Paraphyses ad apicem longe, clavatim in- 
crassatæ, clavula 15 — 25 p longa ; sporidia per medi- 
um majora, 25 X 3 p. — Hab . ad caules aridos Ga- 
bi veri Dröbak, Norge. 
Den konstant uppträdande harigbeten hos apo- 
thecierna, som jag ej funnit hos andra exemplar, samt 
afvikelsevna i öfrigt synas mig berättigande att namn- 
gifva den egendomliga formen. — Hvad hufvudartens 
Synonymik beträffar bar jag i En. Fries svampherba- 
rium sökt efter upplysningar. Hvad jag dar fuunit 
af intresse i detta afseende är endast Sphœria G alii Fr. 
