213 
vattengrâ, pä hymeniet nâgot i olivgrönt stütande i ar- 
gen, de smâ sporerna med oljedroppar ocli de af jod 
stärkt blâfârgade, lânga upp.till tvärt afhuggna spor- 
sä ckarna. 
Otidea cochleata (Lin.) Fock. Il ab. : in viis areno- 
sis Ledinge, Knifsta, Uppland autumno 1895. Distri- 
buta apud Ristim ascom, exs. n. 1153. 
Apotkecierna äro i h(%sta grad tufvade eller, 
rättare uttryckt, en mangel sâdana ntgâ frân ett djupt 
i marken nedsänkt olika formadt mycélium, stâ tätt 
tillsamman oeli sammanflyta ofta; hvarje apotbecium 
pâ ena sidan djupt klufvet, men pâ den andra icke 
öronlikt utdraget; kanten är pâ det oregelbnndnaste 
och rikaste satt veckad ocb flikigt vâgig. 
Sphœrosporu confusa (Cooke) Sacc. II ah. : ad locos 
carbonarios Bagarbo, Skokloster (1891) et Ledinge, 
Knifsta, Uppland (1895) sat frequens, Distributa apud 
Rehm ascom, exs. n. 1209. 
Att de svenska exemplaren äro identiska med 
Cookes art framgâr af demies figur (Mycogr. pl. 32 
fig 124); liksom med bvad Rehm, som gillat bestam- 
ningen, fürstâr under detta namn. De öfverensstämma 
äf’yen med Karstens beskrifning (M. F. I p. 75) ocb 
bans exemplar i fungi fennici n. 528, med undantag 
däraf att parafyserna. bos mina exemplar aldrig bli 
mera an till 6 // fürtjockade. (Jmfr. Reiim Disc. p. 
1037). Haren äro af tyenne slag. De marginala be- 
stâ af en ända till 30 p, bred och 40 //, lang basal - 
del ocb en smäningom eburu temligen bastigt afsmal- 
nande spetsdel, 40 — 60 X 19 — 20 [i. De under kan- 
ten sittande baren lia en betydligt mindre basaldel, 
men däremot längre af Hera leder bestaende spetsdel. 
Ofvergangar mellan de extrema typerna finnas natur- 
ligtyis mänga. 
Laclmea melaloma (Ai.b. et Schw.) Sacc. Sporidia 
18 — 20 x 8 — 9 //; elavula parapbjyds 4,5 — 7 ja longa. 
