219 
dea, membranacea, aureo-fulvescentia, ad ostiolum 
fusco-atra, undique pilis rigidis, fuscis pellucidis, sep- 
tatis, simplicibus, interdum fasciculatis, 50 — 100 X 
4 — 5 n passim obsessa, ad basin mycelio hyfis hya- 
linis, ramosis, repentÄs laxe vestita. Sporidia fili- 
forme fusoidea, utrinque acutata, guttulata, simplicia, 
hyalina, 38 — 50 X 4 — 5 /u. Asoi fusiformes vel fu- 
soideo-cylindracei, sessiles, sursum obtusiuscule atten- 
nati, 65 — 90 X 8 — 10 fi. Paraphyses mox confluen- 
tes. — Hab. in Diarype Stigmate ad Ledinge, Knif- 
sta initio Julii 1895. — 
Utan tvifvel synnerligen närstaende hufvudfor- 
men, som oafsedt perithecieruas form, hvilken enl. 
beskrifniug och figur (Rev. myc. 1885 p. 226 tab. 
LYI fig. 2) synes nâgot afvikande, är väl skild. Ya- 
rieteten har nämligen bar ej blott vid ostiolum utan 
öfver heia peritbeciet, dessutom äro dessa ända till 3 
ganger sa lânga som hufvudartens ocb septerade, bvar- 
jämte det tydliga myceliet bildar en god karaktär. 
Ett par ord om de svenska Odontites-arterna. 
1 förra ârgângen af denna tidskrift refererades 
en uppsats om Odontites. Detta har gifvit anledning 
till att jag, liksom andra här, i ar baft min uppmärk- 
sambet riktad pa detta släkte under ett par exkur- 
sioner. Jag har dervid funnit, att det ännu âterstâr 
en del att göra, innan man kan uppgöra beskrifningar, 
som innefatta alia de förekommande svenska formerna.' 
Mânga af karaktärerna variera ocb möjligen kunna 
mera konstanta varieteter uppletas. Sa t. ex. saknar 
0. verna vanligen vegetativa blad mellan öfversta för- 
greningen ocb nedersta skärmbladet, fastän enstaka 
exemplar paträfias, bos bvilka (genom blommornas 
fullständiga felslagning) sâdana blad finnas. Men mera 
