264 
ligen alla mycket mindre an stjelkbladen, samtliga 
med smal kinukant eller de allra uedersta hos kraf- 
tiga individ heit örtartade; fruktskaft nägot kortare— 
1,5 ganger längre an kapseln; foderblad mot fruktmog- 
naden 3,7 — 5 mm. langa, med kort spets; frön svagt 
finkorniga. — Q Maj, Juni. 
Utbredning. Torra, sandiga stall., jordvallar 
etc.: Sk. allm. i kusttrakt. och i södra del., mera 
sälls. i nor.; Bl. ; Sm . spridd i Kalmar län ; Ö1 . Resmo; 
Färjestaden; Gtl. Klinte; Buttle; Vesterhejde ; Yisby; 
Bro; Otkem; Og. Linköping; Vg. Kinnekulle; Sdm. 
och Upl. spridd i Stockholmstrakfen; Svartnön vid 
Furusund; s HI.; s Boh. Hisingen och Alfsborg. 
[0 N. och Jb\] ; J). Bornh.; Sj. Köpenhamn; Jonstrup; 
Fyen Fyens Hoved. — Mell. Europa (saknas i Storbrit. 
och Irl.). 
Beträffande denna och den närmast föregäende 
artens namnbeteekning räder fortfarande en fruktans- 
värd villervalla, delvis orsakad deraf att Elias Fries, 
som âr 1817 under namnet C. glutinosum beskref den 
ofvanstâende, i Skâne och södra Halland utbredda, 
ljusgröna och smäblommiga arten, längre fram, niim- 
ligen âr 1837, i Herbarium normale (fase. IV n. 54) 
under samma namn utdelade en annan art, den pâ 
Oland och Gotland allmänna, mörkgröna, storblommiga 
('. pumilum Curt. Stödjande sig hellre pâ de auten- 
tiska exemplar man hade för ögonen an pâ de lem- 
nade beskrifningarna kommo nu in- och utländska auk- 
torer till det résultat att den växt som Fries beskrifvit 
tillhörde den storblommiga arten, och vissa författare, 
som ej kände att Curtis’ (\ pumilum vore ett äldre 
namn for denna senare, använde dâ for denna växt be- 
teckningen C. glutinosum Fr. Af dessa samma förfat- 
tare betecknades dervid den smäblommiga, af Fries 
Ursprungligen afsedda arten sâsom ( '. pumilum Curt. 
Sâlunda finner man i Lange’s Haandbog, ed. IV, for 
att blott ur den nordiska literaturen framdraga ett 
