267 
osæ. — Ljusare eller mörkare grön, tätt smâluden 
och särdeles i&pptill mer eller mindre klibbharig, med 
uppräta eller nedliggande, 3 — 20 cm. langa, först i 
öfre delen blombärande grenar; blad aflangt äggrunda 
— bredt elliptiska, nagot uddspetsiga ; blomslcaft fina, 
af kapselns lämgd — 2 gänger längre, vid fruktmogna- 
den ater npprätta ; / oderblad med bred lnnnkant och 
nâgot utdragen hinnaktig spets ; ständare oftast 5 ; lcap- 
sel tämligen vid och med 2 L af sin längd utskjutande 
ur fodret, mot spetsen obetydligt krökt; frön 0,5 mm. 
i diam., ljusbruna, svagt finkorniga. — 0 Maj, Juni. 
— Oftare än hos de föregaende monokarpiska arterna 
felslâr frukten i samtliga blommorna hos denna (möjl. 
genom inverkan af nagon parasitsvamp), hvarmed föl- 
jer en egeudomlig habitus, orsakad af den hopträngda 
blomställningen, de ständigt upprätta, korta blomskaften 
samt de heit smä och slutna fodren [= C. semid. e 
hybridum Gren. Mon. de Cerast. p. 29 (1841); C. va- 
rions v. abort ivum Coss. & Germ. Fl. d. env. de Par., 
ed. I p. 38 (1845)]. — Yariationer: 
Forma macilentum [Aspegren Blek. Ü. p. 34 (1823), 
pro sp.J Wahlenb. Fl. suec. ed. I p. 288 (1824—26). 
— Icon.: Retchb. 1. c. tab. 228. — Exs.: Fries Hb. 
norm. fase. XV n. 43. - — Till alla delar fullkom- 
ligt glatt. 
Forma dolos um. — N. f. — Bractcæ infimes , 
rarius fere omnes totce herbacece, foliis caulinis conformes) 
cætcrum cum typo congruens. — Denna form erin- 
rar stundom rätt mycket om C. tetrandrum och C. 
subtetrandrum , frân hvilka den emellertid lätt skiljes 
genom kronbladens form och fruktskaftens riktning 
under kapselns tillväxt. 
Utbredning. Torra stall.: Sk. — Boh., Vg., 
Vsra. och Upl. ; Dis. ; s Vrm. upp till Nyed; Dir. 
till Mora; Gstr. Gefletrakten. — N. täml. allm. längs 
kusten upp till Sogn; saknas i landets iure delar. — 
