och frân denna växt är det sedan ej svart att här- 
leda sädana former sora Lcathesia (Grat) J. Ag., Eu- 
desme J. Ag., och slutligen äfven Chordciria (Ag.) Rke. 
Hvad beträffar slägtförhallandet nedät vore Myrionema 
(= Eumyrioncma Foslie 1. c.) enklare an Microspongium. 
Särskildfc hör nu papekas, att denna serie utmär- 
kes äfven deraf, att slemafsöndring förekommer i högre 
eller mindre grad hos de tili densamma hörande väx- 
terna, äfven hos vissa arter Myrionema. Detta är en 
karaktär, hvilken väl ej heller alldeles bör lemnas 
obeaktad vid afgorandet af frägan om dessa växters 
slägtskapsförhallande. . 
A andra sidan skulle en med denna delvisjämn- 
löpande, ehuru i sina mest differentierade former ej 
sä högt utvecklad serie représenteras af ectocarpacé- 
erna. Hos dessa sker skottets uppbyggande interka- 
lärt, pä samma gang skotten i allmänhet äro i sin 
tillväxt obegränsade. Assimilationssystemet utgöres 
ej af särskilda kortskott. Slemafsöndring förekommer 
ej. Microspongium och Myrionema inom chordariacé- 
raden motsvaras i ectocarpacéraden af slägtena Asco- 
cychis och Phycocelis. 
Att naturligen begge grnpperna i sina lägsta for- 
mer ansluta sig tili hvarandra, förnekas naturligen ej 
af Kjellman (se t. ex. Engj.ek & Prantl 1: 2 p. 186 
och 225). En för belj r sandet af denna fräga mycket 
vigtig växt är den af Gran ‘) beskrifna PJueocladia 
prost rata , hvilken skulle kunna betraktas som den ge- 
raensamma Urformen för ectocarpacéserien och chor- 
dariacéserien. Hos Phceocladia kvarstar nämligen väx- 
ten heia lifvet som en — man skulle vilja säga pro- 
tonemal — skifva, frän hvilken aldrig nägra assimila- 
tionsgrenar utvecklas. 
’) H. H. Gran, Algevegetationen i Tonsbergfjorden. Christi- 
ania Videnskabs-Selskabs Forhandlinger for 1893 Nto 7 Kristi- 
ania 1893. 
