81 
Biologiska studier öfver Geranium bohemicum L. 
Af E. Almqüist. 
En livar har iakttagit, huru egendomligt Gera- 
nium bohemicum framträder. Ett är träffas yäxten 
ganska mycket i en trakt, der den ej pa mänga är 
visât sig, och nästa ar eller efter ett par âr kan den 
ater vara spärlöst försvunnen. Det är detta, hvari- 
frän växten kommer, da den salunda framträder, och 
hvarför den ater försvinner, som utgör föremälet för 
dessa studier. 
Författaren har sedan mänga är tillbaka haft 
rikligt tillfälle att iakttaga denna planta saväl i Up- 
land som Söder m anland; ymnigast har jag träffat den 
vid Dalarö 1897. Den växer som bekant mest ä 
brända ytor samt a täppor i skogstrakt. Dessutom 
träffas den i uthuggen skog, vid vägkanter, der torf- 
ven borttagits frän jordytan o. s. v. Den brända mark, 
växten företrädesvis älskar, uppkommer mest vid brän- 
nandet af ris för betet aller för gärdesgärdsstängsel, 
men äfven vid skogseld, eldsväda och nyodling. Väx- 
ten törekommer aldrig tillsammans med andra växter 
i tät matta, marken mäste vara alldeles blottad. Den 
förekommer ej heller i skugga eller a fuktig mark. 
Torra solbrända backar utgöra dess älsklingstillhall. 
A bränd fläck växer den vanligen ymnigast och bäst 
utvecklad under första äret efter brännandet. 
För de uppställda frägornas besvarande har det 
först varit nödvändigt att närmare iakttaga frönas 
beskaffenhet samt deras utkastaude. Vidare de förhal- 
landen, under hvilka fröna gro samt växten kommer 
till full utveckling. Slutligen har jag exprimentelt 
undersökt groendet. 
Geranium bohemicum kastar ut sina frön nakna, 
fria frän karpellhyllet. När fröna mognat, springa kar- 
pellerna upp i den gassande solhettan och fröna slun- 
gas ut men högst ett par meter. De fiesta frön (under 
Bol. Not. 1899. 
