91 
öfversikt af en del af de résultat, till hvilka jag hit- 
tills kommit. 
1. Klippsamhällen. 
Klippsamliällenas utbildning är i hög grad bero- 
ende af oragifningarnes beskaffenhet. Salunda urskilde 
von Post redan 1857 tre grupper, nämligen barrskogs- 
löfskogs- och fält-klippsamhällen *). De uppgifter, 
som om dessa lämnas äro dock ytterst knapphändiga 
och vid den tid uppsatsen skrefs hade den utveck- 
lingshistoriska synpunkten ännu ej gjort sig gällande. 
Däremot meddela Huet och Sernandee en del utveck- 
lingshistoriska notiser. Da jag mest sysslat med barr- 
skogsklippornas samhällen kommer den följande fram- 
ställningen hufvudsakligen att inskränka sig tili dessa. 
Detaljundersökningarna för den följande fram- 
ställningen äro verkstälda pa Grönbo och Bjurfors 
kronoparker i Vestmanland, den förra belägen 15 km 
sydost om Linde den senare mellan Krylbo och Nor- 
berg, pa Vermdön och andra stallen i Stockholmstrak- 
ten, pa Kungsnorrby kronopark i Ostergötlands norra 
skogsbygd norr om Hysbyfjöl och pa Lysings allmän- 
ning i Ostergötlands södra skogsbygd. Dock har jag 
äfven i Norrbotten och pa Stenungsön i Bohuslän funnit 
de ifrâgavarande växtsamhällena hafva i hnfvudsak 
samma ntbildning, hvadan atminstone de allmänna 
dragen synas hafva giltighet för barrskogsklipporna i 
heia vart land. 
Den landis, som under istiden skred fram öfver 
landet, har som bekant förlänat en säregen form at 
klipporna — en lângsluttande och jämn stötsida och 
en mera brant och skroflig läsida. Detta förhallande 
är ej utan betydelse för klippsamliällenas utveckling, 
i det att dessa i allmänhet äro mäst t.ypiskt utbildade 
’) H. v. Post, Försök tili en systematisk nppställning af vext- 
ställena i mellersta Sverige, Stockholm 18ß'2. — v. Post använder 
icke namnet klippsavnhälle utan i stallet borg. 
