92 
pâ stütsidan och dar lämpligast kunna undersökas, 
hvaremot den ojämna läsidan erbjuder mindre typi- 
ska och mera variabla förhallanden. 
Für undersökningar öfver klippsamhällena lämp- 
liga klippor äro ingalunda ovanliga och visa ofta 
följande utseende : 
Pâ smärre fläckar ligger bärget blottadt utan 
nagot som halst växttäcke; andra fläckar äro betäckta 
af en lafskorpa ofta af omväxlande gra, svart eller 
gul färg, allt efter de olika lafarter, tillhörande släg- 
tena Rhizocarpon , Lecidea , Lecanora , Rinodina m. fl., 
af hvilka den är bildad. Dessa arter kunna anses 
bilda ett samhälle — skorplafsamhället. Antingen 
uppträdande som större fläckar eller beklädande mera 
sammanhängande ytor, i hvilka skorplafsamhället och 
de kala fläckarna bilda öar, uppträder ett annat sam- 
hälle, renlafsamhället (GZad^a-samhället). Detta ka- 
raktäriseras hufvudsakligen af busklafvar, i synnerhet 
Cladina arter och Stercocaulon pascliale samt insprängda 
Cetraria islandica , acideata och en del Cladonia arter 
säsom deformis och coccifera. Mindre framträdande, 
ehuru karaktäristiska beständsdelar äro en del mos- 
sor, särskildt Grimmia heterosticha , ramulosa och hyp- 
noides , Dicranum scoparium , Blepharozia ciliaris m. fl. 
Pâ klippans lägre delar, ofta som ett bälte, som sträc- 
ker sig rundt omkring densamma, uppträder ett ljung- 
samhälle, (Calluna- samhället) karaktäriseradt af Cal- 
hma vulgaris med inblandning af Vaccinium Vitis Idcea 
och Myrtillus nigra , samt ett bottentäcke af lafvar, 
särskildt Cladina silvatica , där risen äro glesare eller 
af mossor, i synnerhet Eylocomium parietinum samt 
Dicranum scoparium och undulatum , där ristäcket är 
mera slutet. I detta ljungsamkälle börja äfven trä- 
den, saväl tall som gran, att uppträda. I skälformiga 
sänkor, där vattnet längre stannar kvar, förekommer 
ännu ett samhälle, nämligen klippmossar, vanligen ut- 
bildade som rismossar, hvilka stundom höja sig som 
