136 
Troligen kunna de röra sig. En af dein intränger i 
äggcöllen. Den andra kopulerar rued närmaste pol- 
kärna, hvilken senare ater kopulerar med den andra 
polkärnan, hvarefter alla tre kärnorna liopsmälta tili 
den s. k. central kärnan. 
Prof. Guignard har samtidigt gjort liknande 
iakttagelser pâ L ilium arter och har skyndat att pu- 
blicera dem i Compt. rend. h. sc. nat. 4 avr. och 
med figg. i Rev. générale de bot. 15 avr. 1899. Äf- 
ven han har sett de hanliga kärnorna variera i form, 
vara m. eller m. masklika, samt stundom blifva spi- 
ralvridna med tvâ vindlingar, sâledes i utseende 
liknande spermatozoerna (antherozoiderna) hos en del 
kryptogamer; men nagra cilier hafva ej blifvit iakt- 
tagna hos dem. En af kärnorna i ena ändan (polen) 
af embryosäcken möter en frân den andra ändan kom- 
mande polkärna, den nedre med ungefär samma antal 
kromosomer som hos växtens vanliga vegetativa cell- 
kärnor den. Ofre (en systercell tili äggcellen) med 
halfva antalet. Den ena af de hanliga kärnorna kan 
nu förena sig med antingen den öfre eller den nedre 
af nämnde tvâ polkärnor, och det antingen füre eller 
efter det att dessa hafva kommit i beröring med hvar- 
andra. Alla tre kärnorna sammansmälta tili den s. 
k. centralkärnau, hvilken kommer att innehalla flere 
kromosomer an de vegetativa kärnorna. (De hanliga 
kärnorna innehälla, liksom den obefruktade äggcellen, 
endast ungef. hälften sa manga kromosomer som de 
vegetativa). 
Hos de af dessa författare iakttagna växterna 
och, som de tro, hos öfriga angiospermer, sker sâle- 
des en dubbel befruktning, säväl af äggcellen som af 
centralkärnau. Emedan resultatet af centralkärnans 
delningar blifver fröhvitan, sa kan denna senare bild- 
ning betraktas som en egen organism, som dock all- 
drig, i motsats tili embryot, har förmaga af utveck- 
ling, utan endast tjänar embryot tili näring. 
