137 
Tvänne i Finnmarken aterfunna fanerogamer. 
Af Th. O. B. N. Krok. 
1. Glyceria reptans (Last.). 
Aflidne prosten L. L. Læstadius anträffade 1838 
i Alten i norska Yestfinmarken en Glyceria , som pa 
etikett i Hartmans 1 ) herbarium (nu i Upsala botani- 
ska museum) benämnes ” Glyceria distans *reptans Leest, 
ined.” Læstadius sjelf har icke publicerat detta sitt 
fynd ; men säkerligen med ledning af nämnda etikett 
och tillbörande exemplar — dessa äro nämligen en- 
dast sterila — finnes dock denne växt visserligen ofull- 
ständigt men füllt igenkännligt karakteriserad i Hart- 
mans Excursions-flora ed. 1 (1846) under benämningen 
v Molinia distans Ô reptans: med länga kryp. och rot- 
slaende bladskott”. Samma beteckningssätt (dock under 
släktnamnet Glyceria ) och samma diagnos aterkomma 
i följande editioner samt i Handboken ed. 5 — 9, i 
bada arbetena dock, sasom brukligt är i Hart- 
mans äldre flor-uppiagor, utan uppgift om auctorsnamn, 
i Handboken eget nog äfven utan yäxtställe. För 
andra med Læstadius och Hartman samtida svenska 
botanister (se t. ex. N. J. Andersson, Skand. Grami- 
neer s. 59) yar detta gras obekant och finnes ej hel- 
ler upptaget i M. Blytts Norges flora, eliuru det inom 
Skandinavien är fortfarande uteslutande norskt och 
enligt Ax. Blytt däraf förekommer ex. just trän Al- 
ten i M. Blytts herbarium. Màrkligt är ock, att ifra- 
gavarande växt ej synes vara anträtfad, at minstone ej 
finnes omnämnd af de manga botanister, som efter 
Læstadius ända tili midten af 1890-talet undersökt 
Finmarken. Efter 1866 (Hn, Exc.-fl. ed. 4) aterfin- 
nes denne växt ej vidare i Hartmans floror. 
') Om ex. i Læstadii eget herbarium (nu i Riksmuseum), se 
sid. 139. 
Bot. Not. 1809. 
10 
