138 
Har den försvunuit eller har den sä obetydlig 
rang, att denna ntmünstring ur Skandinaviens flora 
kau anses befogad? 
Under en mânad af sommaren 1898 vistades jag 
i Finmarken. Dä jag sedan flere är tillbaka kände 
Læstadii Originalexemplar, var jag angelägeu att pä 
af L. angifvet växtställe (Alten, särskildt Bosekop) 
söka äterfinna och studera förut nämnda Glycerin. 
Den âterfanns ocksä pa sannolikt samma, tidtals öf- 
versvämmade platser, dar den for mer än 60 âr sedan 
först anträffades; men den förekommer ej blott här, 
utan jag fann den pâ alla liknande, af mig besökta 
hafsstränder ej blott i Vest- utan äfven i Ostfinmar- 
ken; och af det följande torde fratngâ, att växten har 
en ganska vidsträckt utbredning i synnerhet pä norra 
Ishafvets stränder. 
Genom jämförelse mellan Læstadii ofvannämnda 
exemplar jämte af mig insamladt material af Gl. reptans 
och i Riksmusei arktiska herbarium förvarade sam- 
lingar af andra i arktiska trakter anträffade Glyceria- 
arter har jag emellertid funnit, att G. reptans full- 
komligt sammanfaller med (sterila ex. af) den senare 
(1862) uppställda, först pa Spetsbergen och därefter 
i andra arktiska och subarktiska trakter af Amerika 
och Asien funna Catabrosa vilfoidea Ands. ') (= Glyc. 
vilf. Th. Fr.). Här bür nu tilläggas, att denna Glyc. 
vilfoidea i senare tid uppgifvits äfven ss. skandina- 
visk, redan 1884 af prof. Th. M. Fries (i Strömfelt, 
Islands kärlväxter i Sv. Vet.-Ak. öfvers. 41 N:o 8: 
s. 100), ehuru närmare angifna fyndorter först 1897 
anföras af Ax. Blytt (Nye bidrag t. kundsk. om kar- 
planternes udbredelse i Norge). 
Glyc. reptans är redan genom sina krypande och 
rotsläende, ofta mycket langa men da sterila stran 
1 ) X. J. Anderssons originales, har jag ej kunnat paträffa i 
Kiksmusei arkt. herb, inen väl andra af honorn etiketterade es. 
under benämningen T Glyceria vilfoidea (Ands.) Th. Fr .” 
