144 
frän Alperna (jfr. nedau under geogr. utbredn.), hva- 
dan dess förekomst äfven i Finmarken är af bety- 
dande intresse. — Ifrägavarande växt är, sasom äfven 
Norman framhaller, närmast besläktad med Scirpus 
cœspitosus särskildt genom üfversta sträslidans ganska 
länga bladämne och nedersta axfjällets förlängning 
med en grön, trubbig udd; men genom bland annat 
sin krypande, skottalstrande rotstock och genom sak- 
naden af kalkborst fran denne vidt skild och en ut- 
märkt art. 
Dâ nu omförmälda halfgräs torde vara okändt 
för flertalet af nordens botanister, meddelar jag en 
beskrifning, fotad pä i Finmarken 1864 och 1898 
insamlade exemplar. 
Scirpus (Sect. Bæothryon N. v. Es.) alpinus Schleicher 
in Gand., Fl. Helv. 1 (1828); Limnochloa alpina 
lichb., Fl. Germ, cxc., add. (1830); Isolepis oli- 
gantha C. A. Mey. in Ledeb., Fl. AU. 1 (1829) 
p. XIII (nomen) et 64 (sphalmate typogr. ”elon- 
gantha”); Trichophorum (Scirpus) emergens Norm., 
Spec. loc. nat. (1868) & Fl. arct. norv. (1893); 
Scirpus Meyeri Trautv.in Acta kort, petrop. 5: 1 
(1877) p. 161; Trichophorum atrichum Falla in 
Engl. Jahrb. 10: 4. (1888). — Fig. C. A. Mey., 
Cyp. nov. in Petersb. ac. des sc. mém. div. sav. 
1, tab. 1; Rchb, Ic. fl. germ. 8, tab. 300, fig. 
709 (rhizoma rep., stolonif. haud depictum). 
Rotstock krypande, genom underjordiska kry- 
paude skott inycket läng o. grenig, fran spetsarne 
uppsändande löst tufvade ( — enstaka) läga, näst. borst- 
lika stran; öfversta lägbladen med trubbiga bladäm- 
nen; ax 1 enda i toppen, mycket litet, 2( — l-)blom- 
migt, dess 2 nedra fjäll blomlösa, det nedersta kor- 
ilä Vahl tilldclar sin art en «radix fibrosa», «eulniis tetragonis» 
o. «squamæ (spicæ) acutæ,» inpassa dessa bestärnningar alls icke 
])â Sc. aljnnns. Dâ i bfrigt Gaudin och Koch, soin bâda beliandla 
Schweiz’ flora, ej ens omnâmna «Sc. pumilus», torde denne büra 
anses ss. dubius. 
