210 
Vorkommen. Nadelwälder etc. mit den Stamm- 
arten. JV. Hedem. Amt an Skrebækken auf dem Tron- 
tjeld in Nordre Österdalen (Hb. Min. Ups., Hb. Riks- 
raus.); O. Finnin. Maskejokka in Tanen (nach Norman, 
1. c.). 
** — Samen glatt oder sehr schwach gehör nelt. 
9. S. longifolia Mühlenb. in Willd. Enum. 
pl. h. berol. p. 479, in adnot. (1809); Fries in Lil- 
jebl. Svensk fl. ed. III p. 713 (1816) & Novit, fl. 
suec. ed. I p. 49 (1817). — S. Friesiana Ser. in DC. 
Prodr. I p. 397 (1824); Harth. Handb. Skand. fl. ed. 
NI. — Icon.: Svensk bot. tab. 506; Fl. dan. snppl. 
tab. 16; Reichb. Ic. fl. germ V fig. 4912. — Exs.: 
Ring. Hb. norm. f. II n. 45. 
Stengel hantig , von abstehenden Papillen rauh; Blät- 
ter aus stielförmig verschmälertem Grunde lineal-lan- 
zettlich bis schmal lineal, am Rande rauh von abste- 
henden, fast mikroskopischen Papillen; Blüthenstand 
mehrblüthig ; Kronblätter etwa so lang wie der Kelch, 
mit schmal linealen Zipfeln. — Ört ljust och lifligt 
grön; stjelhar talrika fran en krypande och grenig 
rotstock, vid basen uppstigande, för öfrigt vanligen 
uppräta, 10 — 35 cm. höga, mycket spensliga och 
bräckliga, fullkomligt glatta, mer eller mindre greniga; 
blad tunna och rnjuka, med största bredden (1,5 — 5 
mm.) ofvanför midten, blott vid sjVlfva basen kort 
harbräddade; blomställning än nkblommig, än glest 
fäblotnmig; slcärmblad i kanten glatta, vanligen äfven 
de nedersta hinnaktiga; blomshxft fiua, längre eller 
kortare, mot fruktmognaden snedi. nedätriktade ; fodrr- 
blad lansettlika eller äggrundt lansettlika, mer eller 
mindre spetsiga, hinnkantade, otydligt nerviga, 2 — 3 
mm. langa; kronblad 2 — 3,5 mm. langa, nästan tili ba- 
sen 2-klufna; stift vanligen 3; hapsel aliäng, intill 
dubbelt längre än fodret, med grön- eller brunaktiga 
