231 
âr 1884: 1,93 m., 1,90 m. och 2,14 m. Den största 
boken vid Vâgsâter pâ Daisland hade âr 1895 ett 
omfâng af 2,59 m. Mâttet togs â trädet 1 2 m. ofvan 
marken. — ’’Boken blir i sanning majestätisk, dar 
den kan riktigt utveckla sin starka stain och i dunkla 
massor utbreda sin täta skugga, och i allmänhet för- 
tjänar den nog att kallas Nordens liärligaste löfträd 1 )” . 
Pâ passande växtplats uppnär boken en âlder af 
ända tili 250 à 300 âr. Porst vid 80 — 90 âr lämnar 
trädet füllt grobara ällon, och vid 120—140 ars 
âlder anses det vara fullväxt. — Boken växer pâ 
fiera stallen li'ögt öfver liafvd. Sä t. ex. finnes den pâ 
Etna ända till en höjd af 2100 m. öfver hafvet, i 
Tyroien tili 1676 m. och i Norge till 260 m. 2 ). 
Boken fordrar en god, men ej synnerligeu djup 
jordmän Bast trifves den pâ lerblandad eller kalk- 
haltig sandjord. Som trädet är mycket ömtaligt för 
köld, stormar och torka, kräfver det ett skyddadt 
läge. Dar inga hinder möta, gör det sig förr eller 
senare tili oinskränkt herre öfver sitt omräde. Sä 
mäste t. ex. tallen, björken, ja t. o. m. eken vika för 
ifrägavarande träd. Med rätta säger man ocksä, att 
boken i vära dagar skulle ha intagit längt större 
vidder, än den nu gör, bade i Danmark och värt 
lands sydligaste provinser, om ej människan lagt hin- 
der i vägen därför. Det är hennes ingripande i na- 
turens stora hushâllning, som gör sig gällaude säväl 
här som öfver allt annorstädes. 
Pästa vi oss särskildt vid boken som vildt växande 
i Europa, gär dess nordgräns frân Sæim (60° 37' n. 
br.), som ligger nâgra mil norr om Bergen i södra 
Bergenhus amt, och därifrän öfver nedre Thelemarken 
(gärden Stenstad 59° 61' n. br.) och Laurvikstrakten 
’) C. F. Nyman: TJtkast tili svenska växternas naturhistoria. 
Del. II. p. 229. 
2 ) A. Kerner von Marilaun: Pflanzenleben. Leipzig. 1888. 
