232 
(vid cirka 59" 30' n. br.) 1 ). I vârt land gar grän- 
sen fran Vagsäter (58° 28' n. br.) pâ Dalsland och 
därirran genotn Vestergötland och Smäland (Eksjö 57 c 
40' n. br.) tili Kalmartrakten (vid 57° 5' n. br.). 
Boken förekommer ocksa i Östergötland pâ Omberg 
(58° 20' n. br.). — I nordöstra Europa gar gränsen 
fran kusten af Ostpreussen ( i trakten af Königsberg 
vid 54° 30' n. br.) och dar if ran öfver Polen, Volhy- 
nien och Podolien samt öfver Krim tili Kaukasus 2 ). 
I vârt land förekommer boken plantera d ända 
upp i Gestrikland (pä cirka G0° 40' n. br.), ja t. o. 
m. pâ enstaka stallen langt upp i Norrland. Sa t. 
ex. finnes den â gârden Boleä (63° 50' n. br.) i när- 
heten af Umea 3 4 ). — I Norge förekommer den nord- 
ligast vid Stegens prestgärd (67° 56' n. br.) vid Vest- 
fjorden i Nordland (omkring 9 mil ofvan Bodö) 1 ). 
Men vi atervända nu till det förut nämnda Vàg- 
sätcr , som ligger 58° 28' n. latitud, 29° 2 7' östligt 
fran Ferro och 11° 47' östligt fran Paris och är en 
synnerligen stör och vacker egendom i Yalbo-Byr i 
sydvestra delen af Dalsland, ej längt fran gränsen tili 
Bohusläu. Vagsäter äges sedan âtskilliga är tillbaka af 
Munkadals bolag. Och som jag vistades â denna egen- 
dom nägra dagar sommaren 1895 och ’Vletta stalle 
är bokens nordligaste station i Sverige' 1 4 ), var det 
heit naturligt, att jag äfven skulle ägna nagon upp- 
màrksamhet ât ifrâgavarande träd. 
Inné i själfva den täta barrskogen, nägra km. 
söder om Vägsäters gard, finnas bolcgiljorna 5 ). De 
’) Uppgifterna om Norge ur F. C. Schiibelers Norges Yæxtrige. 
33. I. p. 523 etc. 
2 ) A. Engler och Iv. Prantl : Die natürlichen Pflanzenfamilien. 
Lieferung 18. Leipzig 1888. 
0 Trädgärdsföreningens Tidskrift för är 1880. 
4 ) L. M. Larsson: Flora öfver Vermland och Dal. Karlstad 1859. 
5 ) Enligt J. E Kietz (Ordbok öfver Svenska Allinogespraket) 
är gilja (fern.) det samma som hälväg, skogspass etc. och det forn- 
nordiska geil = mellanrum. klyfta. Med gil menas liten bergs- 
klj'fta, fördjupning mellan berg. Ordet förekommer äfven i Norge. 
Skotland och Irland. — 
Ordet gill (= trâng dal) finnes ännu i engelska provinsdialekter. 
