233 
kallas sä i trakten. Bokar, sa äldre som yngre, var 
det dar riklig tillgâng pä, ehuru ett och annat trad 
afverkats pâ senare tider. Femton af de största trä- 
den mattes, och mattet togs à dem cirka en half meter 
ofvan marken. Af de nämnda träden hade det gröf- 
sta ett omfâng af 2,59 m. och det minsta 1,68 meter 
Här och hvar bland bokarna förekommo älven andra 
träd, isynnerhet gran, men äfven björk, ek och rönn. 
Att boken här växer i hög grad sk}Mdad och be- 
skuggad, Säger sig själft. Dels bestär den sig själf 
med en ypperlig skugga, dels bidrager ocksä den där 
befintliga barrskogen tili detta föfhällande i icke ringa 
grad. 
Pa Raspfjället, oster om Vägsäters gärd, växte 
en bok, hvilket bevisar, att nämnda träd har benä- 
genhet att sprida sig i trakten. 
Manga af de äldre bokarna voro klädda med 
mossor och lafvar högt upp pa stammarna, ja t. o. 
m. pa grenarna. Detta gaf de nämnda träden ett 
synnerligen egendomligt och ärevördigt utseende. Af 
de mossor, som pa detta sätt beklädde trädens stam- 
mar, förekommo följande arter mest: Mnblystegiuni 
aduncum Hedw., Antitrichia curtipendula (L .), Hypnum 
(Hylocomium) loreum (L.), prolifermi (L.), (Eurhyn- 
chium) püiferwm Schreb. och (Eurhynchium) striatum 
Schreb., Isotheeium myuruni (Poll.), Stereodon cupressi- 
formis (L.) forma, Neckera pennata (Hall.), Metzgeria 
furcata Nees v. Es. och Radul a complanata Nees v. 
Es. — Bland lafvar, som pä ofvannämnda sätt be- 
klädde trädstammarna, förtjäna endast följande att om- 
nämnas: Lobaria pulmonaria (L.) och herbacea (Huds.) 
samt Peltigera canina ( L. ) och scutata (Dicks.). 
Af svampar insamlades Dichcena faginea (Pers.), 
som ej var sällsynt pa äldre bokar, och den synner- 
ligen vackra Stereum liirsutum (Wild.), som växte pa 
en utdöd bok. 
