245 
En algologisk undersökning frân svenska 
kusten af Östersjön. 
(Förelöpande meddelande.) 
Af Nils Svedelids. 
Efterföljande utgör hufvudresultaten af mina un- 
der âren 1897 och 1898 utförda algologiska under- 
sôkningar i norra Yesterviksskârgârden i trakten om- 
kring Stedsholmens lotsplats. 
I. De yttre betingelserna för alglifvet. 
Hvad de yttre betingelserna för alglifvet betraf- 
far, sa spelar naturligtvis sjelfva vattnets beskaffenhet 
(salthalt och temperatur o. dyl.) den viktigaste rolen 
sâsom varande en af de faktorer, som i första hand 
bestämma de i floran ingâende elementen, kustens be- 
skaffenhet, bottenslag och dylikt kommer först i andra 
hand sâsom en edafisk faktor, som bestämmer de olika 
formationerna och deras utbredning. 
Genom Ekman och Pettersson 1 ) känna vi i huf- 
vuddrag Ostersjöns Irydrografiska fôrhâllanden, af hvilka 
dock blott hvad som angâr ytvattnet har nâgon 
större betydelse för Vegetationen, enär denna ej gâr 
djupare an 20 m., hvilket djup frân hydrografisk syn- 
punkt annu faller inom ytvattnets omrâde. Detta ut- 
märkes af stor konstans i salthalt, deremot af stora 
och otta skarpa vaxlingar i temperatur. Salthalten 
inom det undersökta omrâdet âr 6 — 7 °j 00 . 
. Kustens beskaffenhet är gynsam för uppkomsten 
af ett rikt alglif, enär den är en sönderskuren klipp- 
kust med öfvervägande berg- och stenbotten, hvilket 
möjliggör en rik algflora, hvilken beroende af bottens 
beskaffenhet af Reinke fâtt ett uttryck i lagen om att 
fast hafsbotten är hevuxen , rorlig obevuxen 2 ). 
’) Ekman och Pettebsson. Den svenska hydrograf. exp. 1877 
K. V. A. Handl. Bd. 25. 1892. 
2 ) Beinke, Algenfl. d. westl. Ostsee. VI. Bericht d. Kommission 
z. Unters, d. deutsch. Meere in Kiel. 1889. 
Hot. Not. m/0. 
