249 
stifolia och f. ßliformis med öfvergangar eller ock af 
/. plicata med öfvergangar till /. nana. 
Hos dessa synes det lösliggande lefnadssättet orsaka 
en ända till trâdsmalhet drifven reduktion af det ur- 
sprungligen bandlika skottet. 
Detsamma gäller om Phyllophora-formationen , hvil- 
ken bestar af f. elongata och f. fibrillosa af Phyllophora 
Erodicei jämte äfven lösliggande Ehodomela , Furcellaria , 
Polysiphonia nigreseens in. fl. 
III. Plorans allmänna karaktär och periodicität. 
Som det gemensamma karaktärsdraget för egent- 
liga Ostersjöns alger har af alia for f attar e framhâllits 
formernas förkrympning. Men det förekommer dock 
algforrner, hvilka ej ails visa denna karaktär. Detta 
är företrädesvis förhallandet med litorala alger, inest 
klorofycéer. Sä nä Enteromorphorna sainina utveck- 
lingsgrad som i Vesterhafvet. Samma gäller Clado- 
phorerna. Mânga tecken tyda dock derpä, att äfven 
inom dessa slägten särskilda östersjöraser utbildats, 
hvilka ej äro füllt identiska med vesterhafsformerna. 
Bland fukoidéerna har detta förhallande närmare 
utredts af Kjellman, som visât, att Pneus vcsiculosus i 
Ostersjön mäste betraktas som en frän vesterhafsfor- 
men skild ras J ). 
Dylika östersjöraser kunna äfven urskiljas af Py- 
laiella litoral is, Phyllophora- arterna, Ehodomela subfusca , 
Polysiphonia nigreseens , Deles séria sinuosa m. fl. Olik- 
heterna bestâ i allmänhet i en förenklad skottbygnad 
med färre generationer sidoskott i samband med ana- 
tomiska karaktärer, hvilka äfven äro att uppfatta som 
reduktioner. Till nästan oigenkännelighet är Deles- 
seria sinuosa reducerad. 
Med afseende pä florans periodicität visar subli- 
toralfloran i liufvudsak samma sammansättning bade 
sommar och vinter, under det litoralfloran uppvisar 
flere sommararter. Fudesmc och Callithamnion har 
p Se Kjellman. Handb. Skand. Hafsalgflora I. 
