260 
Rehm. H., Ascomycètes exsiccatæ. Fase. 26. 
I utliindska exsiccatverk. ss Bænitz’ och Dörflers, finuer 
man alltemellanat skandinaviska växter. I ofvannämnda 
fascikel finna vi följande nya former frân Sverige och af- 
trycka därför deras diagnoser efter Hedwigia. Cudonia <ir- 
c in ans v. pallida v. Post (msept) Staubäck in litt; ”a typo 
differt. colore totius fungi «equale pallidiorique stipite fere 
æquali vel subpileo parum inflatulo. Color siccitate obscu- 
rior, fere umbrinofuscus fit.” Icon. orig. Post.: ’’disco rufe- 
scente albido, pallido, stipite concolori, magis minusve lævi.” 
Yäl identisk med Cudonia confusa lires. (F. Trid. II p. 67 
t. 178). Hit hör: Cooke, Mycogr. f. 172, Exsicc. Fuckel 
F. rhen. 1139. (Nägon lokal ej anförd i Hedwigia). 
Stamnaria Èquiseti (Hoffm.) var. Herjedalensis Rehh. 
Ascis cylindro-clavatis, apice rotundatis, 50/5—6 //, Sporidiis 
clavatis, obtusis, baud guttatis, 10/3 u. Paraphysibus fili- 
formibus, 3 jU er., apice subcurvatis hyalinis. Excipulo pro- 
senchymatice e cellulis 30 u lg., 5 — 6 fl lat hyalinis con- 
texto. Ad stipites Equiseti variegati siccas. Fjällnäs. Her- 
jedalen. Prof. Lagekhuim. (Durch kleine Schläuche und Spo- 
ren wie farblose Paraphysen sehr abweichend). 
Nipt er a arctica Rehm n. sp. Apothecia sparsa, primitus 
immersa, dein erumpentia, late sessilia, initio globoso-clausa, 
dein disco plano, tenuiter marginato, fusco, — 3 mm diam., 
extus glabra, nigra, sicca contorta, excipulo parenchvmatice. 
modo versus marginem subfibrose contexto, ciuereo fusco, ce- 
raceo. Asci cylindraceo clavati, apice rotundati et incrassati, 
120/12 ja, 8-spori. Sporidia oblongo-elliptica, obtusa, primi- 
tus 1-cellularia cum guttis oleosis 2 magnis, dein medio sep- 
tata, hyalina, demum fuscidula, 18 — 20/5 — 8 /u, plerumque 
1 -stich a. Paraphyses filiformes, ascos superantes, flavofusci- 
dulæ, 3 fi er. J — . ope porus ascoram violacee tingitur. Ad 
folia emortua, submersa Caricis vesicariæ. Glän, Ilerjedalen. 
Prof. Lagerheim. (Belonidium lacustre (Fr.) unterscheidet 
sich durch farblose Paraphysen und längere farblose Sporen). 
Didymosphceria Trifolii (Starbäck n sp. in litt, sub 
Leptosphæria). Sporidia oblonga, medio septata et coarctata, 
in utraque cellula guttulæ 2 oleosæ, hyalina, demum flavido 
fuscidula, 12—15/4 —5. Uppland ad Bagarbo in paroecia 
Skokloster, in caulibus aridis Trifolii pratensis. (Von Sphæ- 
ria Trifolii Fuckel (Syrab. myc. p. 112), Didymella Trifolii 
Sacc., cfr Winter, Pyrenom. p. 427, Excicc. Fuckel, F. rhen. 
887 weicht der schwedische Pilz durch vereinzelte, unter 
die nicht geschwärzte Epidermis eingesenkte Perithecien völ- 
lig ab). 
