8 
grenig (3 — 5 par grenar), med grenarna bâgformigt 
uppstigande, ofta nâende i jämnhöjd med hufvud- 
stjälken; högblad stora, med bred, kort vigglik eller 
tvär bas samt 2 — 4 lânga, smala, stärkt krökta üik- 
tänder pä hvarje sida; blommor i lânga klasar i stjälk- 
och grenspetsarna ; foder utvändigt smâhârigt pa heia 
ytan; kronan heit gul. — Af denna vackra form pa- 
träffade jag 1 / 7 1903 en liten grupp vid Johannis- 
berg. 
Fodret hos M. pratense beskrifves ofta sasom 
glatt (utan nagot tillägg). Alldeles glatt har jag 
emellertid knappast funnit det. Vanligen äro atmin- 
stone nerverna och foderflikarnas kanter korthariga; 
och ej sällan blifva, sasom hos de bada nyssnämnda 
formerna, saväl pipen som flikarna pa heia utsidan 
beklädda med sma korta, sträfva har. 
ß. integerrimum Döll, Fl. Bad., II. p. 703 
(1859). — M. prat. a. stenophyllum — Pseudo-sylva- 
ticum Schur, Enum. plant. Transsilv., p. 506 (1866).. 
— M. prat. ß. fallax Marss., Fl. v. Neu-Vorpomm. r 
p. 332 (1869). — M. pratense A. Kern. 1. c. — M. 
prat. ß foliatum Neum. 1. c. — Förekom kring Alingsas 
pâ Hera ställen, ymnigast vid Angabo och Alf hem. 
Den växte nästan alltid pa samma slags lokaler som 
M. silvaticum L. och vanligen spridd bland derma. 
— Vid Angabo förekom sparsamt bland denna vari- 
etet en form, som skulle kunna kallas f. albescens r 
med högbladen (i synnerhet de öfre) antingen heit 
och hallet eller endast tili främre hälften hvita och 
helhvita blomkronor (underläppen som vanligt, äfven 
da kronan för öfrigt är helhvit, invändigt gul). 
Denna typ, som Neuman 1. c. füllt tydligt be- 
skrifver, är utan tvifvel identisk med de ofvannämnda 
af Döll, Schur och Marsson uppställda formerna. — 
Döll Säger visserligen blott ’’Deckblätter der Blüthen 
ohne Zähne”, men tillägger: ’’Diese sehr an die vor- 
hergehende Art (M. sylvaticum L.) erinnernde Varie- 
