19 
b. Stjälkar till hei b sin längd hâriga. 
7. A. * acutangula Bus. — Stor och smart, af 
mörk färgton. Stjälkar fâ, vppräta , med mörkt rödbrun 
solfärgning. Jordblad tunna, rundade, platta, med basflikarna 
an berörande eller tili ocb med nägot täckande bvarandra, 
an bildande en föga öppen sinus, of tan mörkt blägröna, i 
solen erhällande mörkt violettbruna kanter, pä bäda sidor 
tämligen glest hâriga, bögsommar bladen ofvan ofta endast 
längs bopvikningarnas botten, hufvudnerverna pa undersidan 
-j- skimrande; lober 9 — 11, tämligen djupa (näende tili 1 / 3 
— 2 / 5 af skifvans yta), smala, pà de större bladen triangu- 
lära, speisiga, med raka sidor ocb smala, spetsiga, jämnstora, 
tämligen djupa ocb framatriktade (’’trappstegslika”) tänder; 
stipler ofärgade. Mellersta stjälkblad tämligen langt skaftade, 
med nâgot utdragna lober. Inflorescensen smalt kvastlik. 
Blommor smala ocb utdragna (3,5 — 4 mm länga, 8 — 3,5 mm 
breda), gröna, med glatta fruktbägare; skaft glatta, framat- 
riktade, tämligen länga, de nedre af blommornas, de öfre af 
fruktbägarnas längd. 
8. A. * micans Bus. — Medelstor — tämligen stor, 
men spenslig, af mycket mörk färgton, säsom yngre skim- 
rande silkeshärig. Stjälkar vanligen talrika ( — 8), nedlig- 
gande eller lägformigt uppsiigande , vanligen tili bela sin 
längd (liksom bladskaften) beklädda med i börjon nägot upp- 
rätt, slutligen rakt utstäende hâr , tidigt antagande en sol- 
färgning af mörkt vinrödt. Jordblad rundade, säsom utvuxna 
platta, med basflikarna vanligen mötande bvarandra pâ en 
kort sträcka vid basen, ofvan mörkt, nästan svartakligt gröna, 
pa sommaren ofta svartbrunt fläckiga (mörkare än bos A. 
*vulgaris) ; värbladen pa bada sidor skimrande silkeshäriga • 
de sist utvecklade (pa eftersommarn) ofvan hâriga endast 
längs bopvikningarnas botten ocb vid kanterna, under glatta 
pä mesofyllet, men tätt silkeshäriga pä hufvudnerverna ; lober 
7 — 9, af samma längd som bos föreg., tämligen smala, men 
mindre spetsiga än bos denna, med smala, spetsiga, tämligen 
olikstora, nägot framätböjda tänder : jordbladstipler blekt vio- 
letta — djupt blodröda. Inflorescensen gles ocb tämligen smal. 
Mellersta stjälkblad, blommor ocb blomskaft som föreg. 
/. pratensis Bænitz, Herb, norm., n. 8241. — 
Stjälkar färre, uppräta; jordblad ljusare gröna, ofvan grägröna 
eller bläaktigt mörkgröna, mycket längskaftade. Bland bögt 
gräs. 
Denna art liknar ganska mycket A. * acutangula • 
men de skiljas i allmänhet lätt genom de kursiverade känne- 
