24 
Formerna med gröna blad upptagas ofta i flo- 
rorna sasom identiska med St. dillcniana Moench, Enum. 
plant. Hassiæ, I. p. 214 et tab. 6 (1777). Denna 
är emellertid en alldeles särskild form af St. palustris, 
utmärkt genom slak, nedliggande, 1 — 2-blommig stjälk 
och sma blommor, med kronbladen af fodrets längd 
eller (enl. fig.) nagot kortare. ”Caulis pedalis, flacci- 
dus, decumbens. Folia lineari-lanceolata, pallide vi- 
ridia. Pedunculi uni biflorive, terminales, unciam 
unam semis longi. Laciniis calycis petalis æqualibus’h 
(Moench 1. c.) — Denna form sag jag icke vid Alingsas. 
St. graminea L. — Bladen hos denna art be- 
skrifvas i flororna sasom ’’alldeles glatta, vid basen 
(vanligen) nagot härbräddade”. Detta är emellertid 
icke füllt riktigt. Ofta äro nämligen atminstone de 
öfre mellanbladen utefter heia sin längd i kanten för- 
sedda med smâ, korta, glest sittande, i spetsen van- 
ligen harfint utdragna papiller. Detsamma är ej säl- 
lan förhallandet med de mellersta bladen, hvaremot 
dp nedre vanligen äro blott vid basen cilierade. — 
Af denna mangskiftande art to g jag vid Alingsâs föl- 
jande formen 
f. grandiflora Lge, Dansk. Fl. ed. 1, p. 273 
(1851), ex max. p. Blommor <j>, tämligen stora; fo- 
derblad 4 — 5, kronblad 5 — 6,5 mm. Allmän. 
f. Pacheri Wohlf. Blommor <j>, stora, med jäm- 
förelsevis korta foderblad, dessa 3 — 4,5, kronblad 6 — 
8 mm. Mindre allmän. 
f. parvi flora Lge 1. c. Ç-form med smâ blommor; 
kronblad 2,5 — 3,5 mm, knappt längre, stundom kor- 
tare än fodret; standare korta, med ljusgula eller 
blekröda, innehallslösa knappar. Allmän. 
f . feminea! Ç-form med större blommor; foder- 
blad 3,5 — 4, kronblad 4,5 — 5,5 mm; ständare som 
föreg. Mindre allmän. 
f. latifolia Celak., Prodr. Fl. v. Böhm., I. p. 501 
(1869). — Uppstigande — upprät, grof och undersät- 
