28 
sjelfva expositionsriktningen eller beträffande de en- 
tomofila blommorna den riktning, i hvilken skyltap- 
paraten i enskilda fall är inställd. Denna skyltrikt- 
ning är ju exempelvis hos Cerinthe major jemförd 
med Hyoscyamus niger eller hos Convallaria 
majalis jemförd med Polygonatum officinale sa 
väsentligt olikartad, att det maste vara pa insekter 
med skilda lefnadsvanor de respektive skyltorganen 
knnna inverka pa ett effektivt satt eller atminstone 
inverka sa effektivt, att man med berättigande skall 
kunna antaga en tillpassningsföreteelse. Men det 
vill synas mig, att uppmärksamheten i änru mindre 
grad än rörande dessa förhallanden varit riktad pa 
sjelfva pollen-expositionen, ehnru det är gifvet, att 
pollenets lämpliga, för det specifika agens afpassade 
exposition är en alldeles nödvändig förntsättning för 
att pollination skall kunna inträda. 
I expositionen af blommornas pollen râder myc- 
ken olikhet icke blott i de organologiska medlen utan 
äfven i expositionens riktning, och härvid blir säkert 
ännu mer än i fraga om skyltriktningen ett noga 
afvägdt förhallande tili pollinationsagens i hög grad 
betydelsefuilt i blommans lif och af största vigt för 
kännedomen om arten och graden af pollinationsföre- 
teelsens karakter af tillpassning. Mycket lärorika i 
dessa afseenden synas mig de fall vara, da stiftet är 
verksamt vid pollenexpositionen. Det kan sägas, att 
Compositeernas nutida Systematik, för sa vidt det gäl- 
ler denna sä vidlyftiga och mängformiga familjs upp- 
delning i grupper af högre systematisk rang, tili stör 
utsträckning väsentligen grundar sig pa stiftets ut- 
bildning för pollenets exposition. Att det härvid 
rör sig om högst betydande organologiska olikheter, 
framgar lätteligen af en jemförelse mellan t. ex. de i 
detta afseende lik- och enformiga Ligulifloræ och 
gruppen Cynareæ eller, för att taga nagra mera speciella 
exempel, mellan Arctotis calendulacea och Chry- 
