29 
santhemum segetum och Gaillardia aristata eller 
mellan disk- och kantblommorna hos Calendula offi- 
cinalis, Silphium perfoliatum m. fl. Men icke 
blott i stiftets organisation, da detta verkar som pollen- 
exponerande, framträda, sâsom de anförda exemplen 
utvisa, olikheter, utan dessa olikheter sammanhänga 
med och betinga betydande skiljaktigheter i pollen- 
expositionens riktning äfvensom den större eller mindre 
mojligheten for autogam pollination, om den allogama 
uteblir. 
Ännu tydligare än inom Compositæ te sig dessa 
förhallanden hos arter af slägtet Campanula och 
blifya i detta fall sä mycket anmärkningsvärdare, som 
de uppträda skarpt utpräglade, lättfattliga och varie- 
rade inom en sa trângt begränsad grupp som ett slägte, 
hvilka system atiska grupper atminstone företrädesvis 
stödja sig pa öfverensstämmelse i blombyggnaden. 
Jag underkastade sistlidne sommar en del svenska 
Campanula-arter en undersökning i berörda afseende 
särskildt med syfte att erkalla nagon lämplig typ för 
pollenexposition medelst stiftet att odla inom den or- 
ganografiska afdelningen i Upsala botaniska trädgärd. 
Dâ mina undersökningar genast visade, att de svenska 
vildt växande arter, jag iakttog, i väsentlig grad af- 
veko itran hvarandra beträffande den förelagda fra- 
gau, utsträckte jag mina undersökningar tili i bota- 
niska trädgarden odlade arter af slägtet Campanula, 
men jag lemnar dessa mina iakttagelser oberörda, tili 
dess jag efter odling af ett större antal arter under 
nästföljande somrar blifvit i tillfälle att ge mina stu- 
dier en större omfattning. Jag vill sälunda för när- 
varande endast redogöra för pollenexpositionen hos 
de svenska arterna C. per sicæfolia, C. trache- 
lium, C. rapunculoides och C. rotundifolia , 
hvilka jag undersökt vildt växande eller hvad angär 
C. rapunculoides ätminstone förvildad. 
Jag utgar fran den förutsättningen, att blom- 
