88 
c) f. oblonga eller den af Schübeler afbildade länga for- 
men (fig. 16 och fig. 17, 31 — 34) är vanligen 17 — 19 mm. 
lang och 11 — 13 mm. bred; nâgon enstaka gâng nâ nötterna 
en längd af öfver 20 mm. Samma formserier med â ena 
sidan tillspetsade nötter (fig. 17, 35 — 38), â den andra med 
utdragen fästpunkt (fig. 17, 39 — 41), som beskrifvits under 
a och b anträffades äfven hos denna.” 
Yid undersökning af typernas olika förekomst pâ olika 
breddgrader visade det sig, att f. silvestris genom hela om- 
râdet utgjorde 51,7 — 57,5 ^ hos de fossila samt att propor- 
tionen mellan den runda och den lângstrâckta frukttypen 
hos hassein icke blott nu är konstant utan äfven, i frâga 
om större omräden, varit det under mycket läng tid. Man 
torde äfven vara berättigad antaga, att dessa fruktformer 
voro tili finnandes vid tiden för hasselns invandring i Skan- 
dinavien. 
Inom hasselns nuvarande utbredningsomrâde i Sverige 
tyckes f. silvestris vara proportionsvis nägot talrikare än 
mellan 61 — 63° n. br., där den förhäller sig ungef. som den 
fossila. 
”Ofvanstäende undersökning” — sä slutar förf. — ”ger 
dock vid handen, att den olika formen pâ hasselns nötter 
äger och under ârtusenden ägt en konstans, sä mycket mera 
värd ett fortsatt och ingaende Studium, som densamma rör 
karaktärer, hvilka vid en ytlig betraktelse tyckas sakna allt 
systematiskt värde och af flertalet forskare pâ systematikens 
fält ocksä fullständigt negligerats. Med ofvanstäende fakta 
för ögonen torde det dock knappast kunna förnekas, att den 
pavisade lagbundenheten sammanhänger med djupliggande 
organisations- och ärftlighetsanlag hos hassein.” 
Post, Tom von; Lexicon generum phaneroga- 
marum inde ab anno MDCCXXXYII cum nomenclatura légi- 
tima internationali et systemate inter recentia medio. Opus 
revisum et auctum ab Otto Kuntze. Stuttgart, Deutsche 
Yerlags-Anstalt 1904 [1903]. XLYII -f- 714 sid. 8:o — Pris: 
10 Mrk. 
(Efterföljande är skrifvet endast för de svenska läsarne, 
hvadan OK. icke behöfver lata en norrman försöka att öfver- 
sätta min ”danska”). 
Här föreligger nu 0. Kuntzes reform fullständigt ge- 
nomförd beträffande fanerogamsläktena. Man kan nu lättare 
se, huru stör skillnaden är inellan denna nomenklatur och den, 
hvar och en är van att se eller själf använder. Det är nog 
nedlagdt mycket arbete pâ lexikonet och det kommer heit 
