85 
at Beichenbach ’’nostram plantam . . . rite distinxit,” 
thi Drejer’s Plante afviger i alt Fald herved fra 
Beichenbach’ s Afbildning. Forovrigt viser Afbildnin- 
gen uvingede Fro ligesom hos Drejer’s Plante, og ogsaa 
Reichenbach omtaler i sin Tekst, at Arten altid vokser 
i Sæden .(^semper est planta segetalis”), hvorved altsaa 
begge Planter stemmer overens. Bægerets tætte Haar- 
klædning er imidlertid en Karakter, som findes hos 
Here mellemeuropæiske Arter, og det ligger da nær 
at nndersoge om Beichenbach’ s Afbildning ikke snarere 
skulde forestille en af disse, særlig da han betegner 
sin Plante som ” A. hirsutus All., seminibus exalatis 
Nu findes der netop af A. hirsutus All. (= A. 
Alectorolophus (Scop.) Stern.) en Underart buccalis 
Stern., der har uvingede Fro og vokser i Sæd, me- 
dens den typiske A. hirsutus er en Engplante. Der 
er da sikkert ingen Tvivl om, at Beichenbach har haft 
netop denne Form, der er almindeiig i Sæd, især Bug- 
marker, i hele Mellem-Europas centrale Del, for sig, 
tilmed da den typiske A. hirsutus er mindre udbredt. 
Sporgsmaalet bliver nu: hvad er det da for en 
Plante, som Drcjer kalder A. Beichenbachii ? Er det 
en lidet haaret Form af A. hirsutus , buccalis , eller er 
det en heit anden Plante? Det sidste er a priori 
det naturligste, thi dels er Bægerets Behaaring en vig- 
tig systematisk Karakter, dels vilde dens Forekomst 
i Danmark være mærkelig, da den mangier i hele 
Nordtyskland. Nu findes der paa Botanisk Museum 
i Kobenhavn en Del Eksemplarer af en Plante, som 
Drejer selv har betegnet som A. Beichenbachii , og som 
augives at være ”e Jyllandia 77 eller ”inter segetes Jyl- 
landiæ;” endvidere findes samme Plante og med samme 
Bestemmelse fra Hailand og Yester Gotland i Sverige. 
(Fortsættes). 
